219 
„ . llK lra kindtanden. — 4:de kindtanden, som är 
V‘ s j s ta i hela käken, är ganska liten, hoptryckt 
L l | | tjansversell , samt snedt sittande, med en liog: 
•'re, och el1 g ans ^ a hten yltre spets, samt en 
i," nl' utanför denna sednare, liksom på de två ib- 
.^ående kindtänderna, (Uti den yttre kanten på näst 
^sta kindtanden hos E, europsens, finnes ofta en 
j S | U , n uppstående spets, h vilken dock understundom 
j tna s på båda eller på endera sidan). 
Underkäkens tänder äro smalare än de i öf- 
vefkäken. De egentliga kindtänderne, som äfven 
] r ir äro 4, hafva nendigen ej så stor bredd som 
län°d* De hafva, liksom de öfre, ett lika antal 
spetsar i yttre och inre sidan, men dessa sam- 
nianlöpa parvis, i form af upphöjda kanter tvärs 
iifver tandkronan. Dessutom hafva de i främre 
sidan, eller ändan, en stor klack i form af ett 
jiå°ot lägre veck, h vilket utåt omgifves af en nå- 
got uppstående emaljkant. — Den bakre tanden 
är liten, oval, snedt stående, med blott ett par 
spetsar och en rundad främre klack. — De två 
följande äro störst, ungefär lika stora, med 2 par 
spetsar och främre klacken inåt spetsad. — Den 
främsta verkliga kindtanden bar blott en, ganska 
hög spets, som uppskjuter öfver hela den ofri ga 
tandraden, liksom på främsta egentliga kindtanden 
i öfverkäken. Den motsvarande inre spetsen ,är 
reducerad till ett otydligt rudiment, men den 
främre klacken är hög och spetsig, så att den bil- 
dar en spets, som är föga lägre än den först- 
närnde. 
Framom dessa ligga på båda sidor 3 ganska 
små tänder som likna de små tänderna i öfver- 
käken, men de äro starkt framåt lutande och hal- 
va enkla rötter. Af dem är den mellersta något 
större än de öfriga, och ligger, då käkarne äro 
