245 
»klyfta u Li e.1 jättegryta innesluten en Jos slen, 
»’ s å, att den al de förbigående ieke lätteligen kan 
»Upptäckas och alldeles icke bort lagas eller befrias 
»i, lur siLl fängelse, hvadan den älven bekommit 
»namnet 1 ungslen. Den beslår af samma sten— 
»formation som berget, och är af sjelfva berget en 
»liten del, som derifrån blifvit lösskild. Genom 
»någon jordstöt, torde berget hafva remnat, så alt 
”en stenskärfva af det samma blifvit innesluten i 
»renman, hvaruti den likväl legat lös, så att den 
» a f h varje våg då liafvet i forntiden innehaft den- 
»ua böjd , blifvit kringvriden, ja förmodeligen , äf- 
» V en af de i bålan inströmmande vindarne i hvirf- 
”vel krings varfvad(?) ; och sålunda genom sina be- 
ständigt förnyade cirkelrörelser, uti berget utnött 
en giytfoi mig bala; da pa samma gång, äfven 
”stenen sjelf blifvit rundslipad ocb glatt? Otvif- 
” vela k tigt , har denna håla, i begynnelsen ä"t en 
”ganska inskränkt rymd, men slutligen genom 
”stenens kringslipning blifvit vidgad, i samma mån 
”som denna åter förminskats. Slutligen bar äf- 
”ven stenen erhållit den noggrannaste klotform, 
”och den glattaste slipning, så att den till slut af 
”den ringaste vindstöt blifvit salt i rörelse. Att 
"det dock, ifrån början varit vågen, som sålunda 
kimgviidit stenen, är sa mycket troligare, som 
inan känner, att vattnet uppnått och sköljt på 
ställen som nu stå torra , så att nu äro ängsfält 
der man förr idkat fiske; och skärgårdens kala 
bei gformal 1011 af släta hällar bevisa äfven en så- 
"dan vattenminskning. Emedan stenen, som vi 
”nämde, utgjort en del af berget, så består den 
’af samma natur, nemligen en bård ocb tung 
”stenart, mycket flintbaltig, föröfrigt sandartad? 
Den har tre färger: hvit, smutsgul ocb rödaktig; 
och igenom de båda lörra färgerne, kan man åt- 
