254 
guld, utan dygd , och en mer än vanligt ly c h| irr 
sammanlefnad belönade denna ädla omsorg. 
Hans helso ti llstånd blef under manna-å,.^ 
vacklande. Oaktadt en högst ordentlig lefi^d 
och sträng måttlighet, led han tid tals af under- 
lifskrämpor och bortrycktes ännu i sin raskaste 
ålder af en åkommen febersjukdom d. 28 0(g 
1841. Han öfverlefves af sin sörjande maka , 0c ^ 
sönerna Jacob Wilhelm, Nils Ludvig och Rober t 
August. 
J. Aug. Arfvedson var en man af medel- 
måtlig kroppsstorlek, af ett behagligt ansigtes ut- 
tryck , öfver hvilket det alfvar låg utbred L , sora 
utmärkte alla hans handlingar. Hans kärlek till 
ordning gaf en prägel af städning, ej endast åt 
hans personlighet , utan också åt allt h varmed 
han om gaf sig. Hans umgänge var angenämt; 
vid utvexling af olika åsigter, uttryckte han sig 
med ett saktmod, som ej var eftergifvenhet , och 
med en grundlighet, som förrådde djup efter- 
tanke. Man kan dristigt säga att den vetenskap, 
h varåt han i ungdomen egnade sig, har förlorat 
mycket derpå att han nödgades använda sin tid 
på förvaltningen af en betydlig förmögenhet, 
h vilken han ock under sin korta lefnadsbana 
förstod att, till efterlefvande makas och barns 
bästa, betydligt föröka. 
Arfvedson invaldes till ledamot af Veten- 
skaps-Academien d. 18 Apr. 1821. 
Han var dessutom korresp. ledamot af Fran- 
ska Institutet, samt af åtskilliga andra lärda säll- 
skaper. 
Hans arbeten äro följande: 
1. Undersökning af några vid Utö jernmalins- 
brott förekommande fossilier (Petalit, Spod Li- 
men och Lepidolilh) och af ett eget deri fun- 
