^ DyC OjQ DJC DQQ OJG Oj? ^ D^C DjO 1/<C DjO OjO C*J*i C.>*0 1 y 0 OJC OjO DJO DJO D*C 
pr~^ /an* fr~X\ jar^ ^tk^ jsn^ jmt^ ant* 
W W W W W WW WW W W W V W W W W W W W W W W 
*srit* «TKt aritt «riöf «r xrix *r~sf ar~*t »r~ft ))T~i« aritt arite 
^* 1 ' An «R An Wv * n ffi Ar^ At* A1^ An An Arv AF. A|\ ATT A|\ "f: An Arv A|\ AW An An 
W ¥j/ W WW WW W W WW W V WW W W W W WW WW « 
o$co$o cfcojc ^ :of«- ^ 
ANLEDNING til SMÅLTVÅRKENS 
förbättrande med nödige förändringar och tillag - 
gelfer efter Herr SVEN R IN MANS til 
Kongl. ACADEMIEN mfånde. 
tankar . 
Et ar vål icke utan, at ju kon- 
ifen at ftnålta Metaller anfenli- 
gen i lenare tider tiltagit i an- 
leende til fparfamheten i koR- 
nad och malmernes nogare 
godtgiorande , men når man 
efterier de gamlas linåltnings- 
fått, och confidererar , at den- 
ne konR råknar fin begynnelfe Ihart med fielfva 
jorden , och at den i i å många 100 år blifvit bru- 
Ikad , få måRe man férjundra fig , at våra tider 
iicke hunnit gå fårdeles derifrån, utan at ånnu 
miycket ofullkomligit återRår, at i ordning bringas 
coch fbrbåttras. Tvifvels utan at 1 adant Folk med 
idenne konRen umgådt hvilka ei haft tilfålle at 
(‘ofverfkrida hvad far giorde for dem, och at de 
§ter ib m haft råd och lågenhet , Ikygt for den- 
me heta konRen. Emedlertid, och ledan det i- 
tbland välmående folk ock dem lom lårt fig bru- 
A ’ ka 
