1 174-5- O&ob. Nov. Dec. 229 
te och framgifva, med iull förtröflan at den 
ångom til behagelig tienft och nytta landande 
rder, eller åtminifonc gifva androm anledning 
an ytterligare ryckt och förbåtcring af et få aU 
:les nyttigt påfund. Och beilår nu denna Machin 
1. Af tvånne fkalmar med 2. hy eken tvår- 
iar, famt forckor, hiul och axel. 
2. Af en qvarnfkruf, fom öfverfl ifrän alt til 
almarna år en afflutande fyrkant: men nedan 
ir fkalmarna på iram -och bak- fidorne år imn- 
andragen til en aflång mynning, fom paltar fig 
i den på hångflor vid fkalmarna hångande fkoen, 
/ileken fko åter igen har et bråde ned om iig åf- 
;n hångande på hakar, hvarpå åro de iyra rån^ 
3r, h varigenom fåden mea godilen fkal i fi- 
1 fahrar fpridas. 
3. Et fkakvårk, ibm beflår & af en jårnten, 
vilken löper tvårs under fkalmarna fram för tru- 
n paralelt med flåarna, fittiande ledig å ena ii- 
in i en mårla och å andra iidan uti en gångjärns 
ilpe: Mitt uppåfamma jårnten fitter en faflvåld 
rnarm , fom pekar gerad til fkoens öfverffa 
ynning, dår han fedlar på en pinne, iom löper 
årt igenom fkoen, och delslikes tienar at binda 
fnöre uti til fkoens fånkande eller högande. 
Skal famma jårnten fom löper mellan fkalmar- 
i, vid utan iidan af den ena fkalmen krökas, 
:h åndes med fkalmen åt hiulet löpa halft få 
lgt , fom han mellan fkalmarna år , då han råc- 
r in uppå halfva Eckrarnas långd. y En fmålla- 
, giord, iom et latinfkt T, hvilken med tvån- 
mårlor ledigt fåilas vid fkalmen , dår des ut- 
(i 5 pekare 
