268 174 “v Oclob. Nov. Dcc. 
ej långt efter Sötftändet , och fortfara dermed i- 
genom Vinteren; några 'och alt til Vårens och 
Martii månads början; Jämt utfe lig et bequåmt 
flälle der til uti landen, hvarofver ftrömen häf- 
tigt rinner. Sedan vatnet utfallit , lynas hår och 
dår vid ftranderna gropar uti ianden löm Laxarna 
til den åndan utgråtvit, 3. eller 4. fteg långa och 
4. fot vida ungefårl. uti hvilka gropar Honan läg- 
ger lina agg, Hora fålöm arter, dem Hanan vo- 
re Jiw genit (di irrigat: De bygga gropen iå in- 
nan til löm på lidorna förunderligen med Renar, 
på det aggen eller Rommen måtte blifva befre- 
dade och ei af Aromen fkingrade: fålunda ligga 
de omgifna med Hanans miölk eller genitura til 
våren , af hvilka ledan de blifvit upiiivade tilvä- 
xa fmå liH^nr fom kallas imå Laxar. 
Om denna .föregående Gesneri mening ut- 
låter lig Herr Bonge i fin nysnånida Difputation 
p. m. 1 1. Det han icke nekar låda 11 1 kunna hunda 
på de orter , hvareff Laxen viftas i elfvarna • par- 
turitionis tempore, eller Leke-tiden, och Itrö- 
niens mindre häftiga lopp til låter Eggen och Rom- 
men at ligga qvaroch Rilla; Men 1 våra eller 6- 
Rerbotns clfvar, fager han, hafva vi aldrig an- 
märkt Lidana ländgropar, dådet likväl händer at 
vära elfvar få utlöpa och torkas at mail på nå- 
gra Hellen kan gå til fots, der Laxen någon tid 
förut år fångad : läggande der til , lådant 13 myc- 
ket mindre kunna fkie, föm åter igen på en an- 
nan tid, och då flod vatnet tiltagit, isgången och 
isltycken jamvål upröra lielfva flora Renarna utur 
clfsbotn, och hvarcR lanaerligen delåtta Fifkc- 
roxpmcn ej kunna blifva qvare. St. Jacobi. tid, 
fort- 
