272 1745* O&ob. Nov. Dec. 
¥ • 
diflance. Ja ftellet blir få fliprigt och halt, at 
man knapt der kan under hakandet upföre flro- 
men med båtarne, fom brukeligitår i orten, få 
fåfle for bårlingen, hvilket (iålle eller grop, at 
jag det (å må kalla, plågar vara val en famn bredt, 
men litet kortare til längden. Hufvudet håller fi- 
fken måfl dilla under gnidingen, då han fram och 
tilbaka kröker och ivånger den öfriga kroppen; 
flundom fins Honan der allena, men ofta et par 
Han och Hon, dä de hälla lig få tått ihop fäfom 
de vore tilhopa naglade, fidavidfida; och loin 
den ena rörer och kröker kroppen, under flåndig 
gnidning, Ivånger fig och den andra; få at de 
otta flås begge med et liufter jern. 2. Honor fko- 
la aldrig finnas ihop, 2. Hanar ibland, men en 
Han och en Hon oftafi och då fiår Honan litet 
nederom , eller Iångre utföre firömen , ån Ha- 
nan : ja (lundom gnider fig ock Hanan allena. 
Blir filkcn derifråii bortfkråmd, kommer den (am- 
ma ofta efter en (lund dit igen ; blir den fångad , 
händer oek at flera Laxar pä en natt komma ef- 
ter at gnida fig, och kunna flås uti et och (amma 
Mlle: i gryningen af dagen, afton och mårgon , 
år Laxens råtta gnidings tid; men intet om mid- 
natten, dådet ei eller flort lönar mödan at liu- 
(Ira. Under en (ådan gnidning flåpper Hanan 
(in miölk och Honan fina Romm eller åg*;; hvar- 
vidlades at de jåmvål anmårkt det få vål ar Laxen , 
(om annan fifk , gifver Hanan för ifrän fig Miölken , 
blifver och den qvitt,ån Honanfin Romm;Men ((ro*, 
men förer detFifkcn flåpper utur fig, flraxt utföre, 
ochfldngrar, få at man ej kan le hvart den tager vå- 
gen» Bartholomaå tid, då rummen år ilörfl och 
(tor 
