144 1739* 0£t.- Nov. Dcc* 
ndr en tiocf flor dnba oc{> en fmal lil^dnba ffola 
buv3^aö tilfamman, bå fbrberf»a be fa bmaranbca, 
at ineden bålfafeet blir q»ar, b»ilfet bd(l ffonjeä, 
nar alla »dggarna tagc3 neb, bå ofta ben ena fnu* 
ten cfrer ben anbra fallet* fonber af fe ftclf»a: bet 
man bod 5 imer fommer at bli »arfe, ndrntå§anm* 
jdggcö efter batib på »anligit fat. $0?en »et $im* 
merf arlen for ut at »aggen fFal tagaö neb igen, bå 
ofeat* ban fe for fdban illfimbigbct få mpefet balbre 
fom bet clje|l blir alt for fpnligit od) briflfalfet n>i b 
tiebtaguingen, bå ban torbe gå mijle om fin betala 
ning, ja gobtgora bet bortffambe ttmbret på fopet. 
<gå mpefet man eljefl utan til fan fc på en bugning, 
om bon dr »dl eller illa upfeggen, feban bon dr måf 
fab, få beflår bet i foljanbe forfhat alla fat på ena 
»dagen topa ibop meb fdrnan på anbra »dggenl 
feefar; men f»arar ben ena »dggené mågbrag nd- 
fen lifa mot ben anbra »dggen i forfet, bå dr fnu* 
ten i enbcra, e om icfe i båbc flåefarne ffamb. 
4 Cm »åggarnc tagas neb efter opbugningen/båfatt 
man albrabdjl fe om fnutarna dro »dl eller illa bopa Idnt* 
pabe , ti> om mbugningen å båbe flbor dro något na* 
ra lifa, od) tilbopa ej gora mera an balf»a flocfenS 
tiocflef få at ben bebålbne bålften dr lifa tiocf ntcb 
begge inbugningar emot bwaranbra tilbopa. bå (lår 
bet i ftt ratta ffief, men om någon flocf ar annor* 
Umba, bå (fdnjeé f»ifeligt c arbete. 
f. (£b»ab (locfarnc dro ffatfeala eller intet få 
bor lif»ifl måébraget mitt på @t6ben eller ntift e* 
mellan fnutarna albrig »arafldrre dn en tunt, fa for 
bdttre ferfa od> »araftigbet fFulli långben, fomfdr* 
beleö for »armare rum, efter fom måfen i minbre 
dn 4 tums brag, gor foga gagn til »arman/ men 
eljejl ju biupare ju bdttre ; forbenfTul dr bet ba|l fdt* 
ta bet grofeafle timret i fcc »dggar fom man »il 
bafea »armaft at bo uti. 
6 9?dr 
