U2 1739. OcSt. Nov. Dec. 
Gt folenS ftrpfanbe mäfte lopa (spbmäj] ocb $?orboff , 
bmilfa tmänne fofor bcla CompnfTen i rätta $ng(ar. 
3ag gär nu bär famma fräga fom jag giorbe, bä 
jag talte omfolfloenS fallanbc emotbaefen ofman jorb, 
sftemligen cm foten infinna ftg, bå ofmanjorben är cn 
beg bacfa, i bergs jfrpfanbe gäng, ocf> fiiga i bogben 
Iifafom jorben boierfig? b är pä fmaraS, at jag funnit 
bet famma fä fficfa ftg uti alla fotgrufmor fom jag ge# 
nomfarit, ocb tror > at ben ^Kemälbigc @faparen fä 
tillagat bet, of] bobelige til en mpefer fler formen; fp 
cm bet c j fä more, fä tarfmabeS biupare fänfning til 
0faft pä boga baefar, ocb man funbe albrig , igenom 
nägon mattcnjtolle, arbeta t fä flora Folfelt, fom nu 
tifmift pä otaliga mänga tfällcn (fer, bmarom pttertiga# 
re pä ftt rum. partit fan läggas, at fä -mänga @ten* 
folsgrufmor jag febr , fom intet äro fä, fä bar jag at# 
tib blifmitmarfe, at fetbebben fänfer fig ät Jjbafmet, 
i annor bänbelfe (luftar ben fig til nägon 0f eller flob om 
fäbana c äro i negben. £)e biupalte folgrufmor ligga 
cltib nära bafmet eller nägon flob; men ju längre i# 
frän matnet ju gnmbare @faft finner man. $ärfFon# 
jeS äter et prof pä bcn^tlSmälbiga @faparcns omäte* 
tiga gobbet ccb forfpn , fom fä lagat, at ben fom bar 
längjla lanbmägen, at fora fina fol til (£tf eller (gio , 
finner bem närmare i bagen, beremot ben fom bar 
jfaefugare mag, mäflc biupare fänfa ocb gräfma efter 
bem , ccb bafmamcra ontaf at bli af meb matnet, fä 
framt ban icfe fan bafma cn matten Ötolle. 
II. ©m t>e 0tett 5 flXtllrtt: clletfå fcriläbe be# 
frrär fom mot<: oci> 0 ten fels 
bebbarna. 
;2Öab be@tcnmallar mibfommer, fgnt jag rättnu 
nämbe om , ocb af jvolbuggare i Snglarib fallas 
Dykes (mallar) Trouble (eller befroär), fä är 
betta 
