88 1/39- n<5t Nov. Dcc. 
fle ocf mara siorbe til någon mångb , på många (fål* 
len , uti fårlfilta jorbmåner , mcb brcarjebanba fåbetf* 
art, uti fåmre etter rebtgare bruf y fetare eller magrare, 
måtare eller tårrare åf er, unber atjfidig måberlef/ od) 
få ptterligare: få långe en fåban forfarenf>ct o§ fattatf, 
få långe åro mtutomfficf, at båmrna, om bmab fom 
mib£anbtbrufet$ upoblanbe, bor (fe eller intet* 
&ef år en bag$fanning, t at miffa folcfflagi metlben, 
fom tilfårena marit få fTatta £anbtmån , at be båmtat 
brob från grannarna, lifa fom mi, bafma mebcljf 
fnitte, ron ocb iboabet, få upoblat ftt lanb, at be nu 
idre allenaft aro forfebbe meb egen tarf utaf fåb od* 
forbmårter, utan ocf fl genom en mårfelig utfårfel, 
minna ftorrifebom af utlånningarna: berfåre (fal be# 
ra$ efterbome upmåcfa ofi , at genom @ub3 bijtånb 
påfpfta fantma ånbamål, od) berttl taga fåbana utmå* 
gar fom be: tp bet (lår e fa(l, at man genom ibfeliga 
cd) mål fatta 3Ron , bor utleta be freg od) banbgrep 
bmarmeb naturen mil mara lebfagab af fonften, om 
bon ffal gifma fin råtta fruft. donens mpcfenbet gå# 
ra ocf fafen trpggare, bålft man bermib tfånbigt får 
något låra , antingen forfåfen miglpcfatf etter taga lag. 
©åfant ocf onefeligit fom nu betta år: få (itei 
gagn fan en Sanbtman enjammen bgtutinnan åtfabfom* 
må: tt) forfåfen gå ut på tiben, båra gåratt bopetalä 
od) åffa ej minbre brt) ån fojfnab. SQfen om många 
fluga £anbtmån , gitta på åtffittiga orter giåra flifa for* 
fof, tamt for bmaranbra uptåcfa, buru be blifmitbanb# 
bafbe od) bunt be afluptt; bå (fulle ben enas arbete, 
åmfom fomnia ben anbra til gagn; /a be ffutte innan 
litentib gora bmaranbra (fiefeliga, at i (fåb af flera, ån ef 
ron, urffilja bet fom år flagneligit, ifrån bet, fom får# 
farenbeten ogillar. 
Sil 
