174°. O£tob. Nav, Dec, 473 
Dcmotfåjdic^en bår af flotc, bar $ogffc 4b<£rrcn mcb fm 
mglfignelfc^ bagg roille fufta bege fagtav, oef fåtaftnfot* 
fpar brppa af fetma, bet oef bané mtlbget garna gotan* 
bc£ voatber , fom t)iertand gerna mil mcb bafta e£)mete 
og matta, om mi mcb trägen bon oef oforttuten ibog bet 
mijltgen gripa ft$lan an. £>en fårffa npttan blefme 
bet ,, at man meb 3 bogft v £af funbe goba i <£unne* 
lanb,fom eljeff mif? aft forbrat i?o £ajj på mårort,bmart 
£a§ til 6 tunnor beråfnat. 3Eib Dregtunb oef annor* 
jfåbe£ goba be albrig fina £ål)lfångat; utan i bet fMllet 
jfar bmar planta cn jlef gob (Bobntng i ftn grop oef måjeep 
^årligen» 4 bmi (fulle bet oef icfe fa jf mera lata gora ftg 
meb 0dben ? £)åfan 2) ben atmejla Q3onbe binna at 
gåba.all ftn åfer bmart år, fom ei blifmit gobb gå e fo år. 
£)a fan man oef 3) få fom mpefen ©åbfel på ängen, 
fom år mer o e n nbbigt. CDa fan man 4) årligen fa befå 
jforre bclen af åferen , efter intet ofitå?- f>tnbrar i mager 
åfer : Scf c eUer af ren utfitgeé oef magras, efter l;an ar* 
ligen får få mpefet til båjfcu fom @åben tager oef brager. 
årligen funbe l>an befaé, bår man icfe for bifning oef 
annan ans oef ffotfel jful mil lågga bonom i trabe. £)å 
tor man O få balfmcralltfabct, at icfe mer går til tmå 
an et ^unnelanb tilforene. £>å 6) bar ^ftatfen om 
doften mgen fårbcleé trefnab i åfren for be btttpa bifett 
(ful, fom aro mellan bmar fabr. £>å funbe ©menffa 
barn (;a brt$b nog , utan at lita grannarna til^åtyt om 
man i gobaår tanefte på be bårba. Stånga åro bår å 
orten, fom nåjffommanbe 3 Bår milja bår tgoraåtjfilligt 
fårfof : 3'ag on(fabe,at åfmen många å anbraortetmille 
gora bet famma , på bet man igenom många påliteliga 
Ston feban måtte traffa bet mifafle oef mijkffe. £)en, 
fombebagar ptåfmat t ®årttbcn,mafte ftganteligen at 
batt tef e rubbar ben faffe åfren, fom blir ligganbe emellan 
f abrarna ; utan målte belbrc jtray t feban nutllert år braft 
«ti orbnin&på bet muffen må båttatf fa mpefet båttre qmar* 
• E l 3 §+ r 3* 
