II, STTCKET. 
ÅG:GEN lågo i ettfak-gr6nt trafel, fom dock var flått och 
^rundt,- de voro rätt finå, löfa, ruiida, hyita, men litet fiödande 
på gult j^oEutråat åttatio. 
UNGARNE ftamkommo i rötmånaden. Deras bröft v^oro 
hvitaktige; men bålar ne fotige eller '^brunaktige, med ett gan- 
ika matt/utkaft af tilkommande tekningen : Föttren hvita fom 
tagel. ’ Ungarne kunna i början icke förförja fig Ijelfva, utan^ 
villas i klåckan hos fin moder , hvilken dödar allabanda yrfän 
fom fallna i nätet, och flepar dem til brädden af kojan, då un- 
garne gifva fig ut, och fällafig rundt i kring rofvet, targlandes 
och fiigandes fig måtte däraf, iå godt fom de kunna. .. FRISCH 
Germ, Tom. lo. p. 2i.t, i8. 
S'fec, j. FORMOSUS, 
Den 10. Septemb, fants en enda och präktig Hona' i ett 
litet nåt, med två fmå ågg-bon jåmte fig. Pl. 3. Tab. 6. 
ÖGONEN, bekivarta j fido-ögonen nog fvåra at Ikönja. 
‘ F6t. 
Ova, plus minus od:ogiuta , perexigua, feparata, rotunda, exalbo 
leviter flavelcentia, tricis lubviridibus, ievibus, orbicuiatiSj involvuntur. 
PuLLi, diebus eduntur canicularibus. Pedtora albdcunt ; alvi vero 
fuligineae vel etiam ludufculse lineamenta deftinata; pidur^ minos lucida 
fifumt. Pedes albent, ut fetat equinse. Tenerrimi ie nutrire ipfi neque- 
unt, in campanuia vero converiantur cum matre^qiia: omnigena iiHedta re- 
ticulo irretita necat, adque cellulte latus trahit, dum illi prorepunt, feque 
pratda defigunt, conterentes & exfugentes eam, pro viribus, ad fatietateiii, 
FRISCH Gerra, Tora. 10. p. ii. t.i8. 
S^ec.s, FORMOSUS. 
D ie 10. Septemb. unica deprehendebatur foemiua, caque Ipcciofisfima, 
in reticulo, una cum duabus ovorum raafiuiis. PI.3. Tab. 6, 
OcuLi, nigri, laterales minus adfpicui. 
' Pe- 
