2. CAV. 
§. ij. 
Sä fort lom Spindelen går , lå likfom rinner andan ntmr 
någon af fpinfpetfarne, om han pä något ftålle år blefven med 
ytterfta åndan fift;, annars icke. 
§. 12. .It 
Samma tråd år lika feg, då han med våld af månmfko hand 
utdrages, fom når Spindelen fjelfvilligtframflåpper den famma. 
1 13. 
Jag vet ånnii intet, pm någon vägat gilTa, på hvad fått Spin- 
delen drager den iitflåpte åndan uti fig tilbaka igen, mindre 
med lannolikhet gifvit fkål dårtil. Pa flutet under bcfkrifnin- 
gen om Vattulpindelen har jag tilfålle at utlåta mig dårom. 
§. H- 
Når de hvila i fitt nåt, hånga de altid inunder nåtet i medel- 
pimkten, med hufvudet neder och fljärten uppåt, 
§. « 5 . 
Detta flågtets Honor, få många jag kunnat få rått på, 
hafva dudt Uraxt efter ågg-vårpningen. 
16, 
§. II. 
Si alicubi figitur fili extremitas , ex aliquo tuberculo a-ranei ambulan- 
tis fua Iponce quafi filum exit, alioqui non. 
§. 12, 
Filum hoc, five humanis manibus vi protrahatur, fiye ab araneis ul- 
tro cmitratur, ejusdem continuitatis eft. 
§. 13. 
Dubito quempiam aufum efle fufpicari modum, quo emiflum filum 
araneus in ‘alvum retrahat , multo magis veririmilibus eundem rationibus 
flatuere. Ad finem libelli, in Deferiptione aranei aquatici, dc ifto breviter 
agere liceat. 
§. 14. 
. Dum in reticulis requiefeunt, e fubterioris lateris centro pendent, 
caput deorfum, anum vero FurFum vertentes. 
§. 15. 
Brevi pofl partum, quotquot obtinere licuit, foeminse mortuse funt. 
C 3 • 
