'' 4 * C AT. 
Ukgarne, framkommo den 22. Julii , hvilka nyjfs efter 
klåckningen voro helt hvita. 
Spec. 2 . LAETRINTHICUS. 
Ifrån vårens början til fommarens flut, fins denne alleftå- 
dcs, hålft nåra in til marken, lafom ock i bårgsrefvor. Pl. 2. 
Tab. 8. Deras nåt åro måfi: horizontela el! er jåmnt med mar- 
ken löpande, af nog tåt våf, med en lång tratt i andan, i hvil- 
ken de fitta och lura på rof. Vid nåtets minda vidrörande, 
åro de fom en blixt ute, at fe hvad fom på fårde år. De åro 
ganlka fl^vgga, och gömma fig, med en ogemen fnållhet, inne 
i fmygor för minda fkråmlel. Når nåtet blifver af grås och 
örter något fkadadt dier öfvervåxt, få öfvergifver han det dår- 
före icke, utan lappar, utvidgar, och förfåtter gillervåfven uti 
makalöfa och artiga hvirflar, til tre a fyra fots högd, at rof ej 
må tryta dem , til deras föda. 
ÖGONFN, ty deliga, och fynnerliga dåldte, fom punderne 
på Fig. 3. utvifa. 
PuLLi, die Julii editi, albicarunt proxime poft cxclufionem. 
Spec. 2. LJBTRINTHICVS. 
Habitant, ab initio veris usque ad finem a^ftatis, ubique , frequentio- 
res vero humi & in rupinis. PJ. 2. Tab, 8 . Retiola plerumque 
plana ex texto Ipisfiori conficiuntur, longaque in extremitatibus infundi- 
bula habent, ubi aranei fubfident praedam (peculantes. Sub minimo re- 
tioli motu celerrimi excurrunt, attendentes motus caufiam. Minimis per- 
culfi terriculis le in latebras citisfimc- abdunt. Reticulos graminibus her- 
bisque lados aut lufFocatos non derelinquunt, led relarciunt, ampliant, in- 
que elegantes & incomparabiles orbes , tres aut quatuor pedes altos, con- 
volvunt, ne praeda defit efculenta. 
OcuLi, adlpicui, & peculiari modo collocati ; quod indicant punda, 
