48 ==5 
nyttige Tlenftfærclighed. Ufuldftændigt er da vel 
det, jeg kan fige om hans Karakceer, men endog 
det lidet, j*g kan fige, er nok til at forhverve 
ham Agtelfe. 
Hvo nægter den flittige, den arbeidfomme 
Lærde fin Hoiagtelle, der opofrer Sinds og Le- 
gems Kræfter for at arbeide til Medmennefkers 
Bedile; der affiger mageligt Vellevnet, henvaager 
fdvnlofe Nætter, naar hiin Hore Hob af tankelofe 
Daarcr, uophdrlig jagende efter Fornoielfer, arifee 
dem felv, fom Middelpunktcn , hvorom alt maa 
dreie fig? 
Ingen indvende, at hiin i fine lærde Be- 
Ikieftigelfer finder den lamme Vellyft, fom det fand- 
felige Mennelke i det, der kildrer hans Sandfer; 
eller den Forfængelige i det, der foder hans Stolt- 
hed. Saalænge det er ædlere at dyrke Sielen, end 
at pleie Legemet , og hvo vilde nægte det, der 
tilllaaer, at han har dette os over I^yrene ophoicn- 
dc Fortrin? faalænge maa den oglaa være agtvau- 
dig, der ved utrættet Flid forædler denne fin vig- 
tigere 
