-■ " ' 39 
Saa feer jeg hiin Oldtidens Namrforfker, 
den ældre Pl'mius, af utrættet Iver for Videnfka- 
berne, at benytte til fin Underviisning hvert Oie- 
blik, fom hans i Statens Tienefte vigtige Embeder 
levnede ham , og ved flittige Optcgnelfer forge 
for, at den rige Skat af andres og hans egne fam- 
lede Erfaringer for Efterverdenen ei fkulde tabes. 
Eiig ham feer jeg vor Muller at giennem- 
reife de flefte Lande af Europa , for , faa meget 
mudigt, at fee Naturen i alle fine forfkiellige Ge- 
flalter. Ja det frygtelige Sted , hvor hiin fortræf- 
felige Romerfke Olding hentede fin Dod, den bræn- 
dende Vefuv, hvor Elementerne paa den forfærde- 
ligfte Maade fees at kiæmpe med hinanden: Hvor 
Ildens, Vandets og Luftens grueligfte Virkninger 
vidt og bredt omkring udbrede Skræk, Odelæggel- 
le og Dod, den kunde hans brændende Videlyfl: 
ei tillade ham at være ubefeet. Paa fin Reifc i 
Italien befdgte han med mere Held, end hiin gam- ^ 
le Romer, dette beromte Bierg, og folte under 
fine Fddder den brændende Lava, 
C 4 Ja 
