2 ? 
Og ved hvis Hiælp han nu driftig nærmer fig beg- 
ge Poler, og ubekymret feer Land og Kyft at fvin- 
de bag hans ilende Stavn. 
Hvor mægtig er ei Krigeren bleven ved 
Naturlærens Hiælp, der gav ham det ikrækkelige 
Stov, fom væbner hans Haand med Lyn-Straa- 
lens Kraft, og hvormed han i et Oieblik knufer 
Stæder og Slotte! 
Haandværkerne , hvor fattige vilde de blive, 
derfom ethvert fkulde fkille fig ved det, fom de 
have Naturlæren at takke for! Naar Skoemageren 
fkulde mifte fin Garvetbark; Maleren og Farveren 
deres chymifke Tilberedelfer j Smeden fit Jern og 
Staal, faa maatte Mennefkene gaae tilbage til hine 
Vildes Tilftand, der dog endog i deres indfkræn- 
kede Fornodenheder ei kunne undvære al Kund- 
flcab om Naturen. — Ja, det vilde være let, vidt- 
loftigere at vife denne herlige Videnfkabs vigtige 
Indflydelfe paa alle Videnfkaber og Konfter i det 
borgerlige Liv, derfom det var Maalet for min 
nærværende Tale, og jeg ei maatte frygte, Rmfl- 
cereåt 
