2r 
hed til med mindre Befværliglied at erhvérve ci 
allene det nodvendige; men endog anftændige. 
To Aar har han faaledes tilbragt i en roes- 
værdig Arbeidfomhed, anvendende paa fine Stude- 
ringers Fortiætteire de Timer, fom levnedes ham 
fra den Omforg, han fkyldte lit Ophold, da han 
ved at værdiges Plads paa Borches Collegium, en 
Forfremnielfc , der altid giver Formodning om tid- 
lige Fortienefter, fkaffedes mere Leilighed til at 
dyrke Videnfkabernc, i det den fritog ham for alt 
for ængftclige og moifomme Nærings Sorger. 
Den Deel af Videnfkaberne, han fdrft bc- 
flemte lig for, var Theologien. Hans Flid vifte 
lig og heri. Baade i det tydlke og danflce Sprog 
ovede han lig i den Veltalenhed, lom til geiftlige 
Embeder udfordres; og hvo kan tvivle paa, at han 
og heri vilde have udmæi'kct fig, da endog endeel 
af Statens Mægtige ærede allerede hans Styrke deri. 
Men Hindringer lagde lig i Veien for hans On- 
Iher, og heldige Omftændigheder ledede ham, paa 
B 3 en 
