i6 
. Og dommer ei, Hoijlærede Tilhor ere l at det 
er ubetydeligt eller uvigtigt, i eii berdmt Mmds Liv 
at anfore flige , fom maalkee mangen een maatte fy- 
nes, fm aa Ting. Saa tænkte ei hine gamle viifeGræ* 
ker, dem vi faa billigen ære for deres mange efterladte 
Eorftands, Vittigheds og Konflens Verker. De an- 
laae det ei for uanftændigt at anfore blant deres ftdrltc 
Mænds Dyder deres Kyndighed i Mufiken, fom hiin 
gamle Romerfke biograph Nepos rigtigen anmærker 
i Anledning af izn hzvomiQ Epaminondas. Ja deres 
florfte Lovgivere have anfeet denne Konft ei at være 
deres Agtfomhed uværdig, men ved offentlige Love 
beflyret dens Brug, og troet ei uden Grund, at den, 
ved at indgive,. Menneflcet mildere Folelfer, ledede 
det til Sædelighed og Dyd, — Men ville vi end ei 
indromme denne Konft fia meget fom hine Gamle, 
faa bliver den dog, betragtet blot fom en Forlyftelfe, 
en af de ufleyldigfte og Mennefket anftændigfte. Og 
for Menneftce- Kienderen hvor behageligt at fee hos 
det unge Menneike fiadanne Tilboiclighcder, der en- 
ten 
