rt) 
Er det, fom Smeca figer, et himmeHk og 
Guddommen felv forlyftende Syn, at fee en dydig 
Mand ftandhafiig at udholde Lykkens Anfald, fom han 
maa kiæmperaed, hvor behageligt da forden, der 
glædes ved at ftudere Meiinefkets Hiftorie, at folge 
ftore Mænd igiennem de forfkiellige Optrin i Livet ; 
fee dem i Strid med Modgang ; flcue dem kiæmpcnde 
med Befværlighcder , modig at overhige de Anllod, 
fom Lykkens Umildhed lægger dem i Veien , og en- 
delig oine dem med fordoblet Giands at glimre paa 
Lykkens og Ærens Tinding. 
Fod i en hverken ved Lykkens Gaver eller 
Anfeelfe udmærket Stand , fyntes det at være vor Mul- 
lers BeftemmeUe at gaae ubemærket igiennem Livet, 
og, fom den ftbrfte Hob af Mennefkcne, i en liden 
og indflerænket Kreds allene at lyffellættcs med de deri 
forekommende Pligter. 
Hans Fader, Hoftrompeter Nuotaiu 
Muller , en Son af Heinrich Nicolay Miiller ■, Reflor i 
Sondershaufen , der i maadellge Vilkaar foruden ham 
havde mange Born, vilde ei været i Stand til at give 
ham 
