45 
Dens for Ticlen bekjeuclte Uclbredningsfelt bliver her- 
efter den dybe, med iskoldt Vand i Bunden fyldte Havdal 
mellem Spitsbergen, Beeren Eiland og Norge paa den ene 
Side. Gronland, Jan Mayen og Island paa den anden, Ira 
den 63de Bredegrad af og nordlig til den BOde. 
Subordo Schizopoda. 
Fam. Mysidse. 
Gen. Erythrops, G. O. Sars, 1869. 
TJnders0gelser over Chris tianiafjordp.ns Dybvandsfanna. 
7. Erythrops glacialis, G. 0. Sars, n. sp. 
(PI. V, Fig. 1—4). 
Erythrops glacialis, Gr. O. Sars, Prodromus descriptionis Crust, etc. 
No. 30. 
Artscharacteristik. Rygskjoldet forholdsvis stort, foi- 
til neppe afsmalneude, nsesten daekkende hele Forkroppen. 
Bandera, nden i Midten staerkt udbuet og jevnt tilrundet. 
0inene meget smaa og ufuldkomment udviklede, ikke over- 
ragende Siderne af Rygskjoldet, med lyserodt Pigment, 
der oventil kun indtager Randzonen. 2det Par Foleres 
Blad vel udvilclet, omtrent l /3 Ifiengere end lste Pars Skaft, 
aflangt lineaert, med den ydre Kant glat, Enden skjaevt af- 
skaaret og den indre Kant forsynet med talrige lange Fjaer- 
borster. Fodderne sserdeles tynde og forlsengede. Det 
midterste Halevedhamg med Spidsen ligo afskaaret og be- 
va'bnet med 4 omtrent ens udviklede Torner og 2 cilierede 
Bflrster i Midten. De ydre Halevedhreng med sserdeles 
sniale og tilspidsede Endeplader. Legemet gjennemsigtigt 
med kun svagt udprseget Pigmentering. Hunnens Lsengde 
indtil 20 mm . 
Findesteder. Stat. 87, 124. 
Bemserkninger. Naervaerende anselige Form kjendes 
let fra de ovrige bekjendte Arter af Skegten, ioruden ved 
sin betydelige Storrelse, ved de ustedvanlig smaa og ufuld- 
komment udviklede Dine, det store ligesom opsvulmede Ryg- 
skjold saint ved de staerkt udviklede og med talrige Kand- 
borster forsynede Antenneblade. 
Beskrivelse. Legemets Form er (se PL V, Fig. 1) 
i Sammenligning med de tidligere bekjendte Arter temmelig 
robust, med Forkroppen betydelig tykkere end Bagl roppen. 
Donne sidste er som hos Slsegtens 0 vrige Arter meget smaekker, 
Hence, the known limits of its distribution are con- 
fined within the deep basin, filled at the bottom with ice- 
cold water, that extends betweeu Spitsbergen, Beeren Eiland. 
and Norway on the one side, and Greenland, Jan Mayen, 
and Iceland on the other, — from the 63rd to the 80th 
parallel of latitude. 
Subordo Schizopoda. 
Fam. Mysidse. 
Gen. Erythrops, G. 0. Sars, 1869. 
Unders0gelser over Christianiafjordens Dybvandsfauna. 
7. Erythrops glacialis, G. O. Sars, n. sp. 
(PI. V, figs. 1 — 4). 
Eiythrops glacialis, Gr. O. Sars, Prodromus descriptionis Crust, etc., 
No. 30. 
\ 
Specific Character. — Carapax comparatively large, 
tapering scarcely at all anteriorly, covering almost the whole 
of the anterior division of the body. Frontal margin very 
considerably arcuate in the middle, and uniformly rounded. 
Eyes exceedingly small, and imperfectly developed, not pro- 
jecting over the sides of the carapax, furnished with a light- 
red pigment, which, above, occupies the marginal zone only. 
Scale of 2nd pair of antenna; wmll developed, about one- 
third longer than peduncle of 1st pair, oblongo-linear, with 
the outer margin smooth, the end obliquely truncate, and the 
inner margin furnished with numerous long, plumose bristles. 
Legs exceedingly slender and elongate. Telson, having the 
point abruptly truncate, armed with 4, about equally de- 
veloped spines, and bearing in the middle 2 ciliated bristles. 
Outer caudal appendages with exceedingly narrow and 
pointed terminal plates. Body translucent and but slightly 
pigmented. Length of female reaching 20““. 
Locality. — Stats. 87, 124. 
Bemarks. — The present form is readily distinguished 
from the other known species of the genus, apart from its 
considerable size, by the unusually small and imperfectly 
developed eyes, the large, and, as it were, tnmid carapax, 
as also by the strongly developed antennal scales, furnished 
with numerous marginal bristles. 
Description. — The form of the body is (see PI. Y, 
fig. 1 ), compared to the previously known species, rela- 
tively robust, with the cephalo-thorax considerably thicker 
than the abdomen. The latter is, as in the other species 
