10 
Adventbay, Magdalenebay (Stat. 366) og ved 'Norske 0cr. 
De ved Spitsbergen erholdte Exemplarer er ussedvanlig 
store, og de fuldt udviklede Hanner viser alle her, i Mod- 
ssetning til hvad Tiltaeldet er ved vore Kyster, den hoie 
Pukkel paa 3die Bagkropssegment, der har givet Anled- 
ning til Opstillelsen af den nominelle Art H. gibba. 
Arten er aegte arktisk og circumpolar i sin Udbred- 
ning, skjondt den ogsaa gaar sydlig til Kattegat og de 
britiske 0er. 
30. Pandalus annulicornis, Leach. 
Exemplarer at denne ved vore Kyster meget almin- 
delige Form toges under Expeditionens lste Togt i Havnen 
ved Reikjavik. Da Arten baade er noteret fra Gronland, 
Nordamerikas 0stkyst og den murmanske Kvst, synes den 
at maatte betragtes som en arktisk Form, uagtet den er 
almindelig saavel ved Danmark som de britiske 0er. 
31. Pandalus leptorhynchus, Kinahan? 
G. 0. Sars, Oversigt over Uorges Orustaeeer I. 
Af denne sjeldne Form, som jeg i det ovenciterede 
Skrift med Tvivl bar identificeret med Kinahan’s Art, 
toges et yngre Exemplar i det indre af Sognefjorden (Flesje) 
paa circa 150 Favnes Dyb. 
32. Pandalus borealis, Kroyer. 
Kjsempemcessige Exemplarer af denne characteristiske 
arktiske Form toges under Expeditionens sidste Togt i Havet 
omkring Spitsbergen (Stat. 326, 338, 363 og 370). Des- 
uden erholdtes den i 0sthavet (Stat. 252 og 270), i Havet 
mellem Finmarken og Beeren Eiland (Stat. 290 og 323), 
samt i Tanafjord (Stat. 261), Porsangerfjord (Stat. 260) 
og Yestfjord (Stat. 149). 
Arten er udbredt til Gronland, Nordamerikas 0stkyst, 
Beringshavet, det ochotske Hav, Sibiriens Ishav og Frantz 
Josephs Land, er altsaa circumpolar, men Andes ogsaa af 
og til ved Norges Vest- og Sydkyst paa storre Dyb. 
Advent Bay, Magdalena Bay (Stat. 366), and off the Nor- 
way Islands. The specimens obtained at Spitzbergen 
are unusually large, and the fully developed males taken 
here exhibit all of them, in contrast with those found off 
the Norwegian coast, the elevated "'hump on the 3rd ab- 
dominal segment that suggested establishing the spurious 
species H. gibba. 
The form is decidedly Arctic and circumpolar in dis- 
tribution, though extending as far south as the Cattegat 
and the British Islands. 
30. Pandalus annulicornis, Leach. 
Specimens of this form, a very common one off the 
coasts of Norway, were taken, on the 1st cruise of the 
Expedition, in the harbour of Reikjavik. The species hav- 
ing been recorded from Greenland, the east coast of North 
America, and the Murman coast, it should apparently be 
regarded as an Arctic form, though common both on the 
coasts of Denmark and the British Islands. 
31. Pandalus leptorhynchus, Kinahan? 
G. O. Sara, Oversigt over Norges Crustaceer I. 
Of this rare form, which in the above-cited Memoir 
I have, though with some doubt — identified with Kinahan’s 
species, we took a young individual, in the inner part of 
the Sognetjord (Flesje), at a depth of about 150 fathoms. 
32. Pandalus borealis, Kroyer. 
Gigantic specimens of this characteristic Arctic form 
weie taken, on the last cruise of the Expedition, in the sea 
surrounding Spitzbergen (Stats. 326, 338, 363, and 370). 
Moreover, it was obtained in the Barents Sea (Stats. 25 2 
and 270), in the tract of ocean between Finmark and Beeren 
Eiland (Stats. 290 and 323), as also in • the Tanafjord 
(Stat. 261), the Porsangerfjord (Stat. 260), and the Vest- 
fjord (Stat. 149). 
The range of distribution extends up to Greenland, 
the east coast of North America, the Bering Sea, the 
Ochotsk Sea, the Siberian Polar Sea, and Franz Joseph’s 
Land; hence, it is circumpolar, but occurs here and there, 
at a considerable depth, off the west and south coasts of 
Norway. 
