4 © 
1740 om wåren dog Professor Qloe Rudbeck, då på forsla- 
get kommo Rosén, Linn/eus och Wallerius. ]Meu Gref Tessin,’ 
som i Paris liördt LiNNiEl stora namn, recommenderar honom hos då 
warande Cancelleren Gref Carl Gyllenrorg, och denne jämkar så 
emellan Competitorerna, att Rosén skulle få vacancen, och som Profes- 
sor Roberg nu för sin ålder toge afsked, skulle Linn^us succedera 
honom, och de bägge sedermera byta Professioner, hwilket ock blef 
faststäldt dem emellan, hälst som han [Gref Gyllenborg] fan t skäligt, 
att Rosén, som så länge tjänt wid Academien, borde få det första. Men 
man Tret ej af hwad orsak, denne Herren sedermera ändrade sig och 
hos Hans Mart recommenderade Linn^eum, så alt det war på spet- 
sen, att Rosén gådt denna gången miste om Professionen, däräst icke en 
annor omständighet infallit. RoseN får altså den lediga syslan. Pro- 
fessor Roberg tager därpå afsked, och alla möjliga omswep upptknkas 
i Upsahi , att Linnyeus ej måtte få den andra Professionen, h war på 
hela året åtgår, och Doctor (Gottsch.) Waxleiuus kommer fram 
med en publique Disputation att förlägga Linn-EI meriter och goda 
namn, då Professor Beronius, (sedermera Archiebiskop) , och Magister 
Klingenberg publice på Academien öfvvertyga Doctor Wallerius 
ora sitt ofog. 
1741 Tcommer denna ifriga act for Riksens då församlade Stän- 
der, som allmänt misshaga Doctor WalleRU proccdere, och Consi- 
storium får befallning alt upprätta förslag, utan att mer provocera Lin-; 
N;eum, som så wäl innom som utomlands gjordt sig namnkunnig. E-’ 
mediertid som kriget upptändts emellan Swcrige och Ryssland } war Lin-i 
