va forglömde, hälst ech förnämligast nu, då H. M:t genom sorg är 
tddeles förgäten af världen. 
När H:r Capitainen fåit sina saker hit, och resan någon dag sk er- 
till Upsala, anhåller jag ödmjukast, att Ha- Capitainen täcktes skick» 
någon gosse expresse ut till mig, då jag den samma skall conten- 
tera; aller ock säja till Academi* Tragårdkmästaren, att han på stun- 
den rapporterar mig genom en Trägårdsdrängs utskickande, då jag 
strax t skall komma in; ty jag bor allenast i mil från Upsala i Dan- 
marks Sockn. 
Jag begråter den hederlige och fromme Generalen TtXLBAGHS 
fianfähe, som varit ibland alla Holländare den resonablaste jag känt. 
Det fägnar mig, att jag kunnat upresa hans äreminne- [med ett nytt 
Örtgenus, kalladt Tulbaghia, se Mant. Plant. Alt. p. i 48 et 223 ],, 
pä <let åtminstone alla Bolauici. skola hogkomma hsnom i alla tider. 
Jag längtar äfter den dagen, då H:r Capitainen far sina saker hit 
och jag får upvachta min vördade Gynnare i Upsala , som altid har 
hugnat och fägnat mig med något nytt, så ofta H:r Capitainen lyc- 
keligen återkommit från Ostindien, och hoppas nu afven få hämta 
de smulor, som falla af den rika Herrens bord. 
Med. mycken vördnad framhärdar jag att vara till mitt sista 
Upsala- 1771.. 
dl 28 Junii.. 
Wälbi fhr Capitainens 
Ödmjuke tjenare- 
Carl Ii i n n é.. 
de- Brefvefi, till Conti a:cls-Prosten och Kyrkoherden ii Luleå Stads- 
