a56 
dödlige känna då de nalkas Gudar. Han nalkades tlironen ined dristiga 
sleg, oeh ehuru denna Gudinna a'tid är god, syntes likväl at Lrsraés ankomst 
ökade Hennes milda utseeude ock gaf det et slags förnöjelse, som hos en död- 
lig skulle kallats glädje. LlNNé emotlogs af Am toteles, Pmnius, Dio- 
SCOIUDJ3S , Boerhaavf, och v. IIai.LER med den bekantskap, som hade De 
alla länge varit hände, ty stora själar äro aldrig lör hvarnni-lra Irämmande , 
och Han intog ibland Dem främste rummet, med den ädla dristighet, som 
altid åtföljer värkeliga förljensten. De förde Honom til Gudinnans thron oeh 
Han liälsade Henne såsom en älskare sin älskarinna, och på lika sätt emot- 
tog Hon Honom. Din ankomst säger Hon, skulle icke tagna mig. om något 
återstådt för Dig att uträtta ibland de Dödlige och om någon belöning för Dig 
varit Öfrig , sedan Du länge varit hela verldens förundran ocli ämne för de 
störste Regenters nåd. Din lön skall nu blifva at lära känna de af mina un- 
der, dem Du som dödelig ej kunnat fatta, och ämnen för Din vettgirighet 
skola aldrig tryta Dig. Dit göromål blifver, at hägna den Vetenskap, som 
Du sjelf skapat. Din ande skal lifva och styra Dina Lärjungar kring hela 
verlden, och hela verldeu skal vara Din Lärjunge, så länge jag är Naturew. 
Lin-nAs bisättning i Up.ata Domkyrka var den högtidligaste Act jag till 
den tiden hade sedt , och gjorde på mig djupt intryck , som ännu varar o- 
forändradt. Det var en dyster och lyst afton , hvars mörker endast skingra- 
des på stället af den genom släden långsamt tågande Processionens facklor, 
bloss och lanternor, — och hvars lugn endast stördes af den på gatorne för- 
samlade folkmängdens dåfva sorl, och af den majestätiska storklockans grofva 
ljud, som ehuru för Linnö i lifstiden besvärligt, nu skulle första gången vid 
likbegängelser höras ensamt att på ovanligt sätt till grafven beledsaga en ovan- 
lig man och att blifva för kommande tider ett efterdöme. Det var en af 
hela Academie-Staten och ganska många främmande personer bestående talrik 
