34 o 
in mann tenere, post 5 v el 6 annos ferat margaritam magnitudi ne seminis 
e vida vulgärt.” 
Men att LiNNe verkligen gjort cn sådan upptäckt, och hade hela förhål- 
landet dermed sig bekant, blef iorst vid 1761 års Riksdag ibland allmänheten 
kunnigt. Och sedan saken på Rikets då församlade Ständers befallning gått 
alla instantier igenom, vederbörande tltskolt och Deputerade afgifvit deröfver 
infordrade betänkanden, och Linnö sjelf icke allenast blifvit flei’a gånger för- 
Jiörd, utan ock aflemnat både skriflelig underrättelse om sina med Perlmusslor 
anstälda försök och äfven flera skålpund ägta af honom framskaffade Perlor, 
blef ändlligen tillstyrkt, att han tor denna konst skulle med 12,000 D:r Sunt 
belönas; och derlill tyckes dåvarande Biskop Mjsnnander i Åbo liafva mycket 
bidragit med sitt omständliga Memorial af cl. 29 Januar. 1762, som i Engelsk 
öfversättning och såsom appendix finnes tryckt hos Maton p. 579 585, 
och hvilket i anseende till den vackra framställning det innehåller om Linnös 
förtjenster i allmänhet, är ganska interessant och vore väl värdt alt här med- 
delas, om jag till Svenska originalet egde tillgång. 
Orsaken , h vårföre T.ixxé icke fick hela den föreslagna summan, ulan 
blott hälften deraf, och denna ända icke al puklika medel utan af en privat 
man, är ännu en hemlighet. Men att så verkligen förhöll sig, berättar han 
sjelf i del I öregående sid 60, der det också säges, alt han dessutom erhöll af 
Konungen Nådigt tillstånd att till sin efterträdare i Syslan få utvälja hvem 
af sina Disciplar han bä!-t behagade. Att han härtill ernat Solander, som * 
då var Informator för lians Son, vet jag med tämlig visshet. Men da denne 
icke ville gå in på de framstälde vilkoren , föreslog han dertill sin egen Son, 
som då nyss blifvit myndig, och livilken också det följande året eller d. 19 
Mars 1763 fick verklig fullmagt på Fadreiis Profession. — Att Handelsman 
1 
