vatten frân de i omedelbara närheten befintliga fini - 
falten. Oaktadt äfven luftens temperatur här torde vara 
nâgot lägre an â füllt isfria fait, kommer den dock icke 
att sänkas i samma mân som substratets genom smält- 
vattnet och erbjuder sâlunda ännu möjlighet för riklig 
transpiration. En exakt bestämning af de temperatur- 
grader, som luft och jordbotten här visade, skulle i detta 
sammanhang haft ett stört värde. Nâgon sâdan företogs 
emellertid icke, da mina undersökningar i faltet närmast 
voro inriktade pâ en anatomisk undersökning af den 
alpina anthocyanfärgningen. 
Här ma äfven anföras en observation, som jag till- 
fälligtvis gjorde â Piz del ova cotschna i Engadin (ej 
längt frân staden St. Moritz). I dälder nâgot nedanför 
bergets topp funnos ännu i augusti 1906 massor af fini 
och . gletscheris, frân hvilka smâltvattnet sökte sig vâg 
nedât som en slingrande bäck. Vid undersökning af 
Vegetationen omedelbart invid dess kanter befanns denna 
utmärkt af kräftig anthocyanfärgning, som här uppen- 
barligen framgâtt. ur analoga betingelser som antho- 
cyanrikedomen hos »snödalarnas» flora â Schneeberg. 
Enligt en af lektor T. Hedlund gjord iakttagelse, som 
välvilligt ställts till mitt förfogande, visar Rubus arcticus 
i de nordsvenska högbergen kräftigt rödfärgade blad, 
när den växer med rötterna sköljda af alpbäckarnas 
vatten. 
Att verkningarna af uttorkning göra sig i särskildt 
hög grad gällande hos växter, som vegetera â den 
nakna klippans humusfria och sterila botten, säsom jag 
â Schneeberg iakttagit t. ex. hos Androsace chamcejasme 
och Asperula Neilreichii , behöfver ingen vidare förklaring. 
Äfven i detta fall torde substratets starka afkylning 
under natten medverka, ehuru vattenbristen här närmast 
framkallats genom saknaden af lösa jordlager. 
Min uppfattning utmynnar sâlunda däri, att den 
alpina anthocyanfärgningen âtminstone i väsentlig grad 
