62 
Fiera senare forskare hafva ocksâ uppträdt som mâls- 
män för den KERNER’ska ljusskärmsteorien, sâsom Ewart, 
Massart och Berthold 1 ). Afveniakttagelserna af Grisch 2 ), 
enligt hvilka en betydande anthocyanrikedom finnes hos 
den alpina vinterfioran a barfläckar ( »Schneeblössen» ), 
peka hän pâ en betydelse af anthocyan i denna riktning. 
Baumert, som senast behandlat fràgan om växternas 
skyddsinrâttningar mot intensiv belysning, ingâr icke 
pà nâgon diskussion, om anthocyanpigmenterna hafva 
nàgon dylik funktion. Han intager i denna punkt en 
neutral ställning och refererar blott objektivt de asikter, 
som härom föreligga 3 ). 
Bedan Kerner faste uppmärksamlieten pâ en antho- 
cyanfärgning, som icke tillater samma tydning som i förut 
anförda fall. Under hänvisning tili anthocyans egenska- 
per, bland hvilka dess förmaga att transformera ljus i 
varme icke är minst betydande, nämner Kerner 4 ) röd- 
färgning af enbart bladundersidan, hvilket kan iakttagas 
lios exempelvis Soldanella , Hepatica , Cyclamen samt hos 
vattenväxter af gruppen Natantia ( Nymphaea , Limnan- 
themum, Hydrocharis m. fL). Här tillskrifver Kerner 
anthocyan uppgiften att genom omsättning i värme till- 
godogöra för växtens nutrition det ljus, som annars 
ff. — Ewart, A. I. The Effects of Tropical Insolation. (Annals 
of Botany. Volume XI. London 1897. p. 489.) pp. 460 ff. 
b Gtertz, O. 1. c. pp. LXXVII ff. 
2 ) Grisch, A. 1. c. p. 275. 
3 ) Baumert, K. Experimentelle Untersuchungen über Licht- 
schutzeinrichtungen an grünen Blättern. Inaugural-Dissertation. 
Erlangen 1907. p. 24. — Se äfven Ursprung, A. Die physikalischen 
Eigenschaften der Laubblätter. (Bibliotheca Botanica. Heft. 60. 
Stuttgart 1903.) pp. 79. 83, 104. 112. 
Marloth ater betraktar anthocyanbildningen som en skydds- 
inrättning mot kräftig insolation. — Marloth, B. Die Schutzmittel 
der Pflanzen gegen übermässige Insolation. (Berichte der deutschen 
botanischen Gesellschaft. Band XXVII. Berlin 1909. p. 362.) 
4 ) Kerner, A. von Marilaun. 1. c. I. pp. 505 ff. 
