70 
paucidentala basi in petiolum sensim angustata, superiora 
bracteiformia. Involucrum nigrescens 7 — 9 mm. latum 
«et 12,5 — 14,5 mm.longum tubo ovato-cylindrico basi db 
rotundata, pilis sat longis subatris apice 1 longo sordide 
canescente — albescente instructis sat crebris, glandulis 
hrevibus et microglandulis crebris obtectum. Squamæ 
sat angustæ acutæ, superiores fere æquilongæ, intimæ 
sæpe subulatæ, omnes apice leviter comatæ. Calathidhim 
obscure luteum semiapertum c:a 25 mm. latum. Ligulæ 
apice ciliatæ, initio + canaliculatæ et suberectæ. Stylus 
obscurus. 
Habituellt lik H. a mblyphyllaHit m Dahlst., men mer 
storväxt, tili färgen mörkgrön och ej lätt gulnande ; rosett- 
bladen äro smalare med gröfre och mer framatkrökta 
tänder: nedre stjälkbladen äro skaftade och ofta djupt 
tandade; längfjällen pa holkarna äro nästan jämnhöga; 
blomfärgen, ehuru mörk, är nog nagot renare än hos 
nämnda art. 
Tome Lappmark. Björkliden och östra sidan af 
Nuoljafjället; mattl. — talr. 
Den nu beskrifna arten kan liksom H. surculatv m 
K. Joh., H. polymeUnum K. Joh. m. fl. stundom blifva 
högväxt och grenig, hvaryid den har mer langsträckta 
blad och vanligen smalare holkfjäll. Den far dâ en om 
ock blott ytlig likhet med de exemplar frân Kiruna, hyilka 
ingâ i H. polysteleum Dahlst. 
Angaende sistnämnda namnkombinationen bör an- 
märkas, att H. polysteleum Dahlst. (i Svensk Bot. Tidskrift 
1907 pag. 304) omfattar âtminstone tvâ skilda former. 
Den norska formen, som af G-. Peters insamlats i Nord- 
reisen, Sörkjosen, har sin särskilda bladform och tandning 
och tillhör en annan art än exemplaren frân Kiruna. 
Hvilken form som hufyudsakligen asyftas med namnet, 
framgar ej säkert af originalbeskrifningen, emedan hol- 
karna ej omnämnes i diagnosen. Nya diagnoser ocli 
namn äro därför behöfliga. Exemplar enbart frân Ki- 
