88 
mâga under embryogenesen omvandla formen Ti i en 
ny form Ts, 
G, endast verksam vid närvaro B och D. äger för- 
mâga under embryogenesen omvandla formen T 2 i 
formen T3, 
J, endast verksam vid närvaro av B, I) och G, 
äger förmaga under embryogenesen omvandla Ta uti T4, 
samt slutligen 
L, endast verksam vid närvaro av B, D, G och J, 
äger fôrmâga under embryogenesen omvandla T4 i en 
ny form T 5, 
sa erhâlla vi följaktligen hos en individ med alla 
dessa enheter (naturligtvis vid frânvaro av dârpâ ver- 
kande hämmingsenheter 1 under Ontogenesen en sérié av 
pâ varandra följande former: Ti — ► T2 — ► T3 — ► T4 — ► T5. 
Sedan genom Heribert-Nilssons undersökningar de 
Vries’ Oenothera - mutationer nu ej längre synas hâllbara, 
känna vi intet annat sätt för positiv formbildning än 
genom kombination av redan befintliga anlag. Lotzy 
har nyligen pâ grundval härav uppdragit konturerna för 
en ny evolutionsteori. Till en hör j an an t ages organis- 
mernas utveckling ha skett i negativ riktning genom 
förlustmutation. men sedan könlig förökning inträtt 
künde de olika anlagen kombineras med varandra och 
sâledes ernâs en formbildning i positiv riktning. Häri- 
genom erhölls organismer med allt rikare anlag. Av de 
i första hand bildade zygotindividerna erhölls genom 
spaltning dels heterozygota, pâ nytt spaltande former, 
dels homozygota. diploida art er ; t. ex. AABB, AACC, 
BBCC o. s. v.. Senare uppstodo tri- och tetraploida 
arter och sedermera arter med allt högre antal enheter, 
t, ex. AABBCCDDEEGGHHJJKKLLOOPP. 
Sâlunda ter sig Lotzys teori i korthet. Pâ grund- 
val härav vill jag lämna en kort öfversikt av sambandet 
mellan fylo- och Ontogenesen. 
Av de nämnda enheterna kunna vi anse en del obero- 
