34 
den omnämnd i var botaniska litteratur. — I den tyska 
litteraturen är den omnämnd: »Ueber die Bastarde der 
Veilchen-Arten von A. Bethke, Königsberg i. Pr. 1882. 
— Jag har icke varit i tillfälle att genom odling fa af- 
gjordt, om afvikelsen är konstant eller tillfällig. 
d) Da och da finner man utbildade frnkter fr an 
värblommorna; men ett ar, jag tror det var 1904, hvil- 
ket ar varen kom sent, insamlades i ett litet busksnar 
vid järnvägen mellan Balsby och Österslöfs stationer 
50 herbarieexemplar, som utdelats i Beckers exsiccat- 
verk. Sam ma âr observerades växten äfven pä andra 
Ställen i Kristianstadstrakten och omtalades sasom före- 
kommande i större antal äfven pa andra orter i Skane. 
Sannolikt beror förhällandet därpa, att da varen är sen, 
blommorna utveckla sig först sedan humlorna qvicknat 
tili lif och kunna förmedla befruktningen. 
Af V. sylvestris finnes flerstädes i Onnestadstrakten 
en form med Hera (2 — 4) sporrar, som äro hvarandra 
olika i form och storlek. Somliga af sporrarne äro 
mycket sma och utgöras endast af en grnnd utstjälp- 
ning vid kronbladens bas. Denna form har pa ett ställe 
sydvest om Onnestad f unnits i sä stört antal, att den 
kunnat lemnats i Beckers exsiccatverk. 
Melin, E., Sphagnologische Studien in Tiveden. 
59 s., 1 t., 17 textf. — Arkiv f. Bot., Bd. 18, N:r 9. 
Förf. redogör för de olika associationerna, allteftersom 
de erhâlla mer eller mindre mineralhaltigt vatten eller huf- 
vudsakligen atmosfäriskt vatten. Han har undersökt hvilka 
arter som (enligt Pauls indelning) uppträda som högmosse-, 
skogs- eller lagmossesphagna, fastän vissa arter ej äro strängt 
bundna vid en slags lokal. Genom anatomiska undersökningar 
söker han utreda, i hvad man de hyalina cellerna tjänstgöra 
som fangstapparat för näringsämnen. Hvad artbegränsningen 
beträffar, följer ban C. Jensens arbeten (1890 och 1906) samt 
H. Lindbergs arbete (1908). Inom omrädet uppträda 2 väst- 
liga arter (Gravetii och pulchrum), 1 östlig (Wulfianum) och 
1 nordlig (Lindbergii). 
