21 
kvistar alla blad oliikade. Parflikarna bredast inät och has- 
tig! afsmalnande utät, oftast triangnlära. Bladskifvan 
sâledes delad i en toppflik och 1 — 2 par sidoflikar. In- 
skärningar af andra ordningen saknas alltid och äro i 
regel ej ens antydda. Flikarna regelbundet tandade, 
vanligen med mycket sma tänder. Dessa ej hâriga i 
kanten, med kort, utätriktad, rak, ej borstlik spets. 
Bladskaft 8 — 12 ganger kort are an bladskifvan, utan 
vingkant af den nedlöpande bladskifvan. Stipler saknas 
nästan alltid fullständigt, nâgon gang bilda de en smal 
vingkant, som utgar frân bladskaftets bas och slutar 
uppât bladskaftet med en fri, syllik spets (se blad a 
a fig. 1 B). Nâgon gang äro de representerade af ett 
par borst vid bladskaftets bas. Denna bladtyp närmar 
sig sâledes i nâgra afseenden typen hos Cratægns Oxya- 
cantha. I öfrigt öfverensstämmer den ej med nâgon 
af vâra svenska Cratægus-arter. Särskildt anmär k- 
ningsvärd är frânvaron af stipler. 
Afven i fiera andra avseenden är afvikelsen betydlig. 
Den normala grenen är glatt, rikligt försedd .med tornar, 
vanligtvis en, nâgon gâng tre 1 ) i hvarje bladveck (se A i 
fig. 2). Dvârggrenar ganska talrika. Förgrening riklig 
med ganska korta sidogrenar. Yinterknoppar trubbiga, 
med rundad topp. Dâ en torn finnes, har den uppkom- 
mit af den ursprungliga axelknoppen, som utvecklat sig 
direkt samma àr, som den bildats. Senare ha tvâ till- 
läggsknoppar uppkommit, en pà hvarje sida om tornen. 
Dâ tre tornar finnas, är det dessa tilläggsknoppar, som 
utvecklat sig till tornar 1 ). Andknoppen vanligtvis be- 
tydligt större än axelknopparna. 
Den afvikande grenen är glest ullhârig, saknar full- 
ständigt tornar (se B i fig. 2). Dvârggrenar forekomma 
J ) Har entlast anträffats en gâng âr 1911 a en mycket liten 
och svag gren, som senare dog. De bâda sidotornarna hade dâ 
tvâ sidoknoppar hvar, af hvilka den innersta satt i vinkeln mellan 
tornen och grenen, sâledes ofvanför tornen. 
