19 
fattning af knoppvariationer icke mindre än tre stycken 
hos Cratægus Oxyacantha. Däribland finnes dock ej den 
af mig iakttagna, och som jag ej heller i annan littera- 
tur sett den omnämnd, skall jag i korthet beskrifva 
densamma. 
Hos bladen framträder skillnaden mell an de bâda 
grenarna skarpast. A det normala skottet har bladskif- 
van följande utseende, (se fig. 1 A). Bladskifvan triangu- 
lar, vid basen utgâende nästan vinkelrätt frân bladskaftet, 
dock nedlöpande med en smal kant nästan ända ned tili 
bladskaftets bas. Skifvan vanligen bredast vid sin ne- 
dersta tredjedel, i hvarje fall nedanför midten. Inskär- 
ningar af första ordningen mycket djupa, ofta nästan 
naende hufvudnerven och alltid 2 / 3 af afstandet mellan 
bladkanten och hufvudnerven, vanligen tre par. Det 
första paret inskärningar i regel vid bladskifvans nedre 
tredjedel. Parfiikarna nästan jämnbreda eller smalnande 
inat. Bladskifvan sâledes delad i en toppflik och tre par 
sidoflikar. Inskärningar af andra ordningen naende un- 
gefär halfvägs mot fiikarnas hufvudnerv. Hos det ne- 
dersta flikparet vanligen tva pa underkanten af hvarje 
flik, högst en, vanligtvis ingen a fiikarnas öf verkant. 
Andra flikparet vanligen med ett par, tredje flikparet 
med ett par eller inga, toppfliken med ett eller tvâ par 
inskärningar, hvilka strängt taget äro inskärningar af 
första ordningen. Dessutom äro alla smâflikar oregel- 
bundet groftandade. Tänderna äro glest hâriga i kanten, 
samt ha borstliknande spets, som vanligen är böjd in at 
smâflikarnas kant. Bladskaft ungefär 7a af bladskifvans 
längd, med bladskifvan nedlöpande som en smal vingkant, 
ofta nästan ända ned tili basen. Stipler oskaftade eller 
mycket kort skaftade, stora och breda, ofta längre än 
halfva bladskaftet, vanligen flikiga, och da med tandade 
flikar, eller oregelbundet groftandade. Tänder med borst- 
liknande spetsar, som äro böjd a inât mot stiplernas kant. 
Henna bladtyp öfverensstämmer fullkomligt med den 
