14 
âsikt i ett af Bonnier utfördt försök, dar kulturer af 
Teucrium Scorodonia utvecklade anthocyan, när de om 
dagen kommo i âtnjutande af direkt solljus och sommar- 
värme, men under natten afkyldes med is under glas- 
klocka. Dessa försöksbetingelser erinra onekligen till 
en viss grad om de alpin a klimatförhallandena. I kul- 
turer, som höllos konstant afkylda, bildades däremot icke 
anthocyan. Det kan sâlunda enligt Bonnier icke vara 
frosten i och for sig, utan alternationen mellan extrema 
temperaturer, som utgör den bestämmande faktorn. *) 
1 ) Att nedsättning af temperaturen är i stand att under oför- 
ändrade yttre förhallanden i öfrigt utlösa anthocyanbildning, kan 
emellertid iakttagas â Azolla caroliniana Willd. Denna växt rod- 
nar nämligen synnerligen kräftigt i vart klimat, när Lösten satter 
in med sin lägre natt-temperatur. Samma färgförändring framkallar 
temperatursänkningen under Lösten Los blad af Sorbus-, Cotone- 
aster- och Uhus- arter, som da inom kort antaga sin kräftigt fram- 
trädande höstrodnad. I sistnämnda fall torde dock kunna ifraga- 
sättas, huruvida det icke snarare är alternationen mellan dagens 
höga temperaturgrader och den lâga temperatur, som faller pa nat- 
tens timmar, som spelar en mera afgörande roll än temperaturned- 
sättningen i och för sig. Hos den i vatten växande Azolla torde 
dessa växlingar vara af mindre betydelse. 
Af stör vikt äro de iakttagelser, som Hildebrand anställt öfver 
vegetationens färgförändring i Freiburgs botaniska trädgard efter 
tidiga höstfroster. Kräftig anthocyanbildning inträdde sâlunda till 
följd af temperaturnedsättningen Los Azolla caroliniana samt Los 
Pelargonium, inquinans och P. zonale, hvilka erhöllo röda. resp. röd- 
bruna blad, medan Heuchera sanguinea fick rödfärgade bladnerver 
och Panuncidus acer rödfläckiga blad. Därjämte inträdde färgför- 
ändringar hos ett antal blommör. tili hvilka jag i det följande far 
tillfälle att äterkomma. 
Hildebrand, Fr. Weitere Biologische Beobachtungen. 2. Über 
den Einfluss niederer Temperaturen auf die Färbung von Blättern 
und Blüten im Frühjahr und Herbst 1906. (Beihefte zum Botani- 
schen Centralblatt. Band XXII. Erste' Abteilung. Dresden 1907. 
p. 72.) — Beträffande Azolla se äfven: Jönsson, B. Färgbestäm- 
ningar för klorofyllet hos skilda växtformer. (Bihang tili KongL 
Svenska Yetenskaps-Akademiens Handlingar. Band 28. Afd. III. 
N:o 8. Stockholm 1902.) p. 19. 
