2 
regio alpina (säsom Lilium Martagon, Paris quad ri folia. 
Geranium silvaticum, Aconitum Napellus, Thalictrum aqui- 
legi folium , Epilobium montanum, Atropa Belladonna , Ga- 
leopsis Tetrahit , Galeobdolon luteum , Valeriana, sambuci- 
folia, Senecio Fuchsii och Prenanthes purpurea). 
Ur min förut lämnade redogörelse fr amgär, att en 
betydande procentsats af Schneebergflor ans alpina ele- 
ment utmärker sig genom anthocyanfärgning af det vege- 
tativa systemet. Som jag ocksä redan päpekat, var denna 
likväl vid tiden för mina exkursioner ä Schneeberg (slntet 
af jnli 1909) icke sä utpräglad, att den künde sägas 
ntgöra ett fysiognomiskt dominerande drag för dess vege- 
tation, om vi bortse frän alldeles speciella växter samt 
frän »snödalarnas» flora, dar den vegetativa anthocyan- 
färgningen var stegrad tili sädan intensitet, att växter- 
nas normala, gröna färg däraf fullständigt täcktes *). 
I mitt utförliga arbete öfver antho cyans lokalisation 
har jag, med stöd af iakttagelser ä eit rikt undersök- 
ningsmaterial, sökt visa, att anthocyan är tili sin topo- 
grafi underkastadt vissa lagar, som reglera dess upp- 
trädande i olika väfnader och i olika organ 1 2 ). Jag 
har sälunda framhällit, att den af tidigare forskare före- 
trädda äsikten, att anthocyan har en konstant, oförän- 
derlig lokalisation, icke är förenlig med fakta, utan att 
anthocyan ofta uppträder växlande lokaliseradt allt efter 
växtorganens natur och aider samt efter de betingelser. 
som utlöst bildningen af detsamma. Utan att ingä pä 
en diskussion af dessa lagar, hvilkas giltighet jag redan 
belyst med talrika exempel, och som visa hvilken be- 
tydelse i detta hänseende tillkommer arbetsfördelningen 
mell an stammehs och bladens olika celler, liksom ock 
mellan morfologiskt homologa organ (lagblad, örtblad, 
högblad, hy lieblad och sexualblad), vill jag här blott anföra 
1 ) Gertz, O. Om anthocyan hos alpina växter. pp. 116 ; 117. 
dar dessa växtarter blifvit anförda. 
2 ) Gertz, O. Studier öfver anthocyan, pp. L ff. 
