tillstând tunna, mycket ljust och lifligt lökgröna, under- 
till isgrâ blad.' Kosettbladen äro kort och smalt skaftade, 
ganska breda; nästan alla (stundom äfven det innersta) 
trubbiga, de yttre i spetsen t. o. m. intryckta. Det ne- 
dersta stjälkbladet är af langt lansettlikt eller smalare, 
föga eller stundom icke spetsigt, of ta helbräddadt utom 
vid basen, dar ett par smala tänder finiras; de öfriga 
bladen sakna vanligen tydlig skifva. Holkskaften äro 
tunt luddiga och därför grönaktiga, men upptill nästan 
svarta af mycket täta eller hopade, tili största delen 
ytterst korta glandler (de längsta blott 0,5 mm.). Pri- 
märholkarna äro 6 — 7 mm. breda och vanligen blott 
10,5 — 11,5 mm. länga med i början klotrund pip, seder- 
mera med kort konisk pip och halfsfärisk bas, tili färgen 
nrörka men skimrande i gratt af de nästan raka, fina, 
gra- eller hvitspetsade hären, hvilka dölja de korta men 
ganska täta glandlerna. 
H. præapertum n. nom. 
H orthopodum Dahlst. *pycnadenium Dalilst. (Bih. 
t. Y. Ak. Handl. Bd. 21. Afd. III. N:o 1. Pag. 20). 
(Namnet pycnadenium är af Brenner 1893 användt för 
en tili vulgata hörande art). 
Dâ denna liksom Hera andra lappmarksformer hit- 
tills blott beskrifvits efter torkade exemplar, meddelas 
nagra anteckningar efter de talrika exemplar jag sett 
vid Kalixfors, Kiruna och Björkliden. Stjälken är 1 — 2- 
bladig, nästan aldrig bladlös. Bladfärgen stöter i bla- 
grönt. Vid vissnandet antaga de yttre bladen en ljust 
läderbrun färg. Hos inga blad iakttogos de röda färg- 
skiftningar, som angifvas för exemplaren fran Akkavare; 
denna färg kan saledes ej vara karaktäristisk för arten 
i allmänhet. Däremot äro bladskaften pä öfversidan 
àtminstone nedtill ljust purpurfärgade. Det nedre stjälk- 
ldadet är lancettlikt tili jämnbredt, skarpt spetsigt, af- 
smalnande tili tydligt shaft och i kanten af skifvan för- 
sedt med enstaka eller ett fatal ofta länga, syllika. m. 
