84 
och mycket smâ glandler pa holkar och skaft. Egen- 
domliga äro de i början langt öfverskjutande holkfj allen 
samt de smâ orent gula kalatierna. Närmare besläktade 
med nu beskrifna form synas äfven vara a ena sidan 
H. violascens Almqu., a andra sidan H. leucotrachelum 
K. Joh. 
Söderm anland : Mellösa socken, Nytorp, viel väg- 
kanter och i ett grustag (1899). 
H. polystilbnm n.' 
Caulis submediocris 40 — 60 cm. altus 2 — 3( — 4)- 
folius, prope basin Hz intense purpur ascens vel totus vi- 
rescens, inferne pilis albis longis densiusculis — sparsis 
pilosus et leviter stellatus, circa medium sparsim stella- 
tus fere epilosus, superne densius stellatus epilosus vel 
rarius pilis brevibus solitariis obsitus. Folia intense 
viridia, subtus paullo pallidiora, utrinque interdum F 
purpurascentia v. sanguinea, supra glabra v. subglabra, 
subtus rare — sparsim sed sat longe pilosa, in margi- 
nibus pilis sat raris — sparsis longiuscule ciliata, peti- 
olis Hb violascentibus sat longe pilosis — subvillosis ; 
exterior a sæpe violascentja elliptic a — ovalia Hz obtusa 
subintegerrima v. sat argute serrato-dentata, interiora 
ovali-oblonga — late lanceolata acuta, dentibus sat nume- 
rosis mediocribus — majoribus acutis — acutissimis 
deltæformibus sat patentibus subrectis vel H- curvatis 
regulariter et argute dentata. intermarginibus subrectis: 
fol. caulina inferiora sæpius breviter petiolata, in nervo 
dorsali et in petiolo Hz dense pilosa, ad insertionem usque 
villosa. ceterum subglabra, ovato-lanceolata — lanceo- 
lata valde acuta inæqualiter argute dentata dentibus 
inferioribus rectis sæpe longe protractis acutissimis ; su- 
periora sessilia basi sæpe leviter ampliata, lanceolata — 
linearia, subtus sparsim — densiuscule stellata. Inflo- 
rescentia laxe paniculata acladio vulgo sat longo ramis 
ex axillis exeuntibus sæpe aucta. Pedicelli subtomentelli 
subvirescentes pilis v. setis Hb longe albo-cuspidatis spar- 
