( J4 
lika omständiglieter. Den egentliga orsaken till växt- 
formens uppträdande torde alltsâ vara sommarens lâng- 
variga torka och hetta. ocli sannolikt är den endast 
en xerofil eller snarare halofil anpassningsform. Möjli- 
gen kan kalktillblandning till jorden äfven spela nâgon 
roll, ty pâ bäda fyndplatserna fanns nedfallet murbruk 
i jorden. Möjligen uppträder den typiska formen först 
âret efter en regnrik sommai, livarför den djupare fiikig- 
lieten pâ bladskifvan och de i vissa fall nagot mera 
markerade uddtänderna synas tala. Äfven hos andra 
växter har jag observerai en dylik tendens till djupare 
klyfning af bladskifvan och droppspetsbildning äfven i 
sommar och alltsa förorsakad. âtminstone i vissa fall, 
af föregäende ârs lânga regnperioder. I liögt gras bli äfven 
vissa blad hos hufvudformen mera klufna. Det kan ju 
emellertid lätt afgöras genom odling i botaniska träd- 
gärden i Lund, dit mogna frukter skickats. 
Jag har i sommar aterf unnit denna varietet i tva 
hufvudf ormer : dels en öfvergangsform med bladen mera 
rent gröna och gulprickiga och de nedre merendels 
naggade. som uppträdde endast i 1 ex., dels den füllt 
typiska, som förekom i en mängd individ pâ mer och 
mindre utveckladt stadium, sa att ett 50-tal exemplar 
kunnat insamlas. De ha skickats tili bade Lunds och 
Upsala växtbyten. Ett exemplar, som vuxit i högt gräs 
pâ samma lokal som den typiska varieteten, hade bevarat 
sina naggtänder. 
Uddspetsarna äro den sista resten af bladtänderna 
och kunna betraktas som ett slags droppspetsar i liten 
skala, da genom dem det längs de rännformiga nerverna 
samlade vattnet afflyter. De äro dock icke alltid mera 
utvecklade än pâ hufvudartens blad, oaktadt det synes 
sa i manga fall tili följd af kontr asten mot den hel- 
bräddade kanten. 
Det har icke anmärkts nagonstädes, att blommorna 
äro betydligt mindre än hos hufvudformen. Kronbladen 
