104 
vissa i det föregaende berörda, mera anmärkningsvärda 
fall af anthocyanrikedom, som frân donna synpunkt 
blifva lätt förklarliga. 
Grenom intensiv rödfärgning utmärka sig skärmfjäll. 
antherer, marken och kapslar hos Salir- arter. Yi torde 
närmast fa tyda fenomenet i enlighet med Stahls upp- 
fattning. Grenom anthocyanfärgningen uppvärmas ifraga- 
varande växtdelar och därigenom skapas hos desamma 
en utvecklingsbefordrande faktor, hvars betydelse maste 
bli särskildt stör hos individ, hvilka säsom i »snödalarna» 
vegetera under prekära villkor tili f öl j d af de laga tem- 
peraturgrader, som här räda. Att anthocyanfärgning är 
ett utmärkande drag hos Salix- individ. som inga säsom 
element i »snödalarnas» Hora, har jag redan pâpekat. 
Af särskildt intresse äro anthererna. Hos Hera Sa- 
lix- arter, liksom ocksa hos Finns montan a och nagra 
andra växter, visa de kräftig rödfärgning, hvilken under 
utvecklingen stegras, in till dess anthesen sker och pollen- 
kornen utsläppas, hvarefter den hastigt försvinner. 
Detsamma synes hos alpina Salices vara fallet med 
märkena. Efter fröämnenas befruktning förlora äfven de 
heit hastigt sin rödfärgning. Anthocyanbildningen torde 
ocksâ i detta fall fà tillskrifvas den betydelse, som Stahl 
beton at, nämligen att. tack vare färgämnets förmaga 
att transformera ljus i värme. därigenom skapas mera 
gällande. — Mac Millan, C. Minnesota Plant Life. Saint Paul. 
Minnesota 1899. p. 417. — Sorauer. P. Handbuch der Pflanzen- 
krankheiten. p. 124. 
Stahls uppfattning, att anthocyan befordrar assimilationen, finner 
ett stöd i följande, af Patiibone anförda iakttagelse. Pathbone plante- 
rade i krukor nagra individ af Sempervivum arachnoid eum med röda 
blad (h^mtade frân alpina höjdlägen i Schweiz) och nagra individ 
med gröna blad, som vuxit under samma villkor som de förra. och 
ställde kulturerna under nâgra dagar i ett fönster at söder. Han fann 
därvid, att de anthocyanfärgade bladen innehöllo betydligt mera stär- 
keise an de blad, -som saknade rödt färgämne. — Pathbone, M. Co- 
louring of Plants. (Nature. Volume LIX. London 1898 — 1899. p. 942 . } 
