107 
I en tidigare undersökning af mera morfologisk 
innebörd *) liar jag pâpekat den stora betydelse, som 
tillkommer den lokala anthocyanbildningen i bladkan- 
tens celler, och stallt den i samband med funktionen af 
dar förekommande kydatoder. 
Ett helt vanligt förhallande, som jag beskrifvit pa 
upprepade stallen i min anthocyanmonografi och här 
uppmärksammat hos t. ex. JDryas octopetala, Dryas Drum- 
mondi och Geum rivale, är rödfärgning af apikalcellerna 
i glandelhâr och vissa andra secernerande organ. An- 
thocyanbildningen torde här säkerligen hafva den bety- 
delse, som Mesnard * 2 ) betonat, nämligen att verka be- 
fordrande pâ Sekretionen och i vissa fall pâ utdunst- 
ningen frân ifrâgavarande delar. 
Den*rika anthocyanproduktion. som utmärker ceci- 
diebildningar. kan möjligen, sasorn Ludwig gjort gäl- 
lande. fungerâ som skydd mot djur. därigenom att den 
röda f argen verkar afskräckande 3 ). Det är dock mera 
sannolikt, att anthocyan, som här torde primärt hafva 
bildats som följd af näringsfysiologiska orsaker, har 
betydelsen att öka nutritionen och särskildt. näringsvand- 
ringen, hvilken försiggar mindre lifligt, emedan cecidier- 
nas ledningssystem är föga utveckladt 4 ). 
Riklig anthocyanbildning i de perifera cellagren 
fann jag vara ntmärkande för groddknopparna af Poly- 
yonum viviparum , och frân tidigare undersökningar var 
samma egendomlighet mig bekant for bulbillerna af 
Saxifraga gramdata. S. cernua, Dent aria btdhifera. Alliant 
0 Gtertz, O. Epifvlla ascidier hos Lappa minor (Sclikuhr) DC. 
(Botaniska Notiser for âr 1909. Lund 1909. p. 1.) p. 11, anm. 1. 
2 ) Mesnard, E. Recherches sur la formation des huiles gras- 
ses et des huiles essentielles dans les végétaux. (Annales des sci- 
ences naturelles. Septième série. Botanique. Tome dix-huitième. 
Paris 1898. p. 257.) 
3 ) Se Studier öfver anthocyan, p. LXXXI. 
4 ) Küster. E. Pathologische Pflanzenanatomie. Jena 1903. p. 201. 
