110 
Det är i Hera fall bevisadt, att med rödbladighet 
eller i allmanhet med förmagan att bilda anthocyan föl- 
jer en stegrad resistens mot köld. Detta har visats af 
Conwentz ocb Hryniewiecki l ) med afseende pa Fagus 
silvatica , af Tischler 2 ) a Acer palmatum, Prunus cera- 
sifera och Nnndina domestica och af Ltdforss 3 ) a Ajuga 
reptans och Veronica hederif olia. Tscherma# 4 ) har fun- 
nit, att vinterhärdigheten är större hos Pisum arvense med 
rôda blommor an hos Pisum med hvita blommor. I nära 
samband harmed star Josias Brauns iakttagelse 5 ), att 
de s. k. alpina vint er väx tern a visa stor rikedom pa an- 
thocyan. Undersökningar af Lidforss hafva gjort det 
sannolikt, att orsaken till de anthocyan f ör ande växtde- 
larnas större vinterhärdighet bör sökas i deras större 
sockerhalt. 
Det torde vara obestridligt, att anthocyan i vissa 
fall uppträder utan pâvisbar relation till ljuset och 
salunda utan betydelse som ljusskärm eller sasom värme- 
färg. Anthocyanbildningen har da säkerligen framgätt 
af rent biokemiska orsaker, i det att näringsomsätt- 
ningarna i cellen ledt till uppkomsten af dels substan- 
ser med stor nutritiv betydelse för växten, dels af 
biprodukter, soin i och för sig ej spela nagon roll, men 
1 ) Hryniewiecki, B. Anthocyan a wytrzymatosc roslin na 
zimno. (Anthocyan und Winterhärte der Pflanzen.] (Wszechswial. 
Warszawa. 1905. XXIV. No. 43 p. 687.) — Referat i Botanisches 
Centralblatt. Band 101. 1906. p. 248. 
a ) Tischler, Gr. Über die Beziehungen der Anthocyanbildung 
zur Winterhärte der Pflanzen. (Beihefte zum Botanischen Central- 
blatt. Band XVIII. Erste Abteilung. Leipzig 1905. p. 452.) 
3 ) Lidforss, B. Die wintergrüne Elora. p. 60. — Lidforss, B. 
Ueber den biologischen Effekt des Anthocyans. (Botaniska Notiser 
för är 1909. Lund 1909. p. 65.) 
4 ) Tschermak, E. von. Ueber Korrelationen. (Landwirtschaft- 
liche Umschau. 1909. 1.) — Referat af Fruwirth i Botanisches Cen- 
tralblatt. Band 110. 1909. p. 563. 
5 ) Anförda i första delen af denna afhandling p. 109. 
