112 
dénsationen bindas Anthocyan uppträder nämligen 
ofta i cellerna i frapperande stark koncentration, hvil- 
ket tydligt framgâr vid jämförelse mellan anthocyan- 
förande celler och anthocyanextrakter ur blad och 
blommor. 
Med nâgra ord vill jag beröra den högre och mera 
i ögonen fallande intensiteten af blomfärgerna, som âr 
egendomlig för alpernas växtvärld. Mina egna under- 
sökningar öfver den alpina Vegetationen a Schneeberg 
hafva dock icke utsträckts att omfatta denna punkt, da 
de voro inriktade pa det vegetativa systemets anthocyan- 
färgning. Redan i det föregaende har jag redogjort för de 
résultat, som framgatt ur försöksserier, som Kerner och 
Bonnier gencgifört med i alpina höjdlägen kultiverade 
läglandsformer * 2 ). Dessa résultat visa tydligt, att de alpina 
växtindividens blommor voro i genomsnitt mera färgstarka 
samt att normalt anthocyanfria blommor i Hera fall utbil- 
dade anthocyan vid alpin kultur. Äfven af Müller ega vi 
analoga iakttagelser, ur hvilka följande brottstycken 
ma här anföras: »So fand ich Orchis latifolia auf den 
Alpen fast durchweg erheblich dunkler gefärbt als in 
der -Ebene: Pimpinella magna tritt bekanntlich nur auf 
den Alpen in der rosenroten Abart auf, ebenso haben 
wir den rosenrötlichen Blüten von Ligusticum mutellina 
und simplex keine entsprechend gefärbten Umbelliferen 
des Tieflandes gegenüber zu stellen. . . . Onohrychis 
sativa , Thymus Serpylhim, Primula farinosa kommen auf 
den Alpen dunkler und glänzender rot, Polygala , Myosotis , 
Echium, Campanula dunkler und glänzender blau vor als 
in der Ebene. Das tiefe glänzende Dunkelblau der 
(rentiana vulgaris , bavarica und verna wird von keiner 
x ) Of van anförda nppfattning har jag ytterligare utvecklat i 
Studier öfver anthocyan. pp. LXXXI ff. 
2 ) Gertz. O. Om anthocyan hos alpina växter. pp. 105 ff. — 
Se vidare Kerner. A. von Marilaun. 1. c. I. p. 508. 
