128 
växtsätt ocli fastare blad än bredvidstaende exemplar 
med bla eller mönjeröda blommor. Dessa sistnämnda 
karaktärer ansag jag möjligen ba sin grund däri, att 
gruppen hade sin plats i en jordkoka af heit annan 
beskaffenhet än den omgifvande marken, blomf argen 
däremot kom mig att ana en hybrid. För att vinna 
visshet angaende denna förmodan, inplanterade jag i 
kruka ett stand af Anagallis coerulea, bortplockade ut- 
slagna blommor, kastrerade 4 blomknoppar och befruk- 
tade deras pistiller med frömjöl fran Anagallis arvensis. 
Det frö. som erhölls, gaf vid utsäde följande ar idel 
plantor med rosenröda blommor och af Anagallis arven- 
sis’ växtsätt. Jag ansag mig da ha fatt bekräftelse pa 
att de rosablommiga plantorna voro hybrider, hvilket 
var det enda, som jag asyftade med mitt försök, och 
det var blott infallet att undersöka om deras frö var 
grobart. som kom mig att samla frö frän mina artifi- 
ciella hybrider och utsa detta aret därpä. Besultatet 
häraf blef för mig högst oväntadt och öfverraskande. 
Jag fick om hvartannat exemplar med bla, mönjeröda 
och rosenröda blommor. Jag kände da ej alls till Men- 
deis ärftlighetslära, mitt résultat var för mig en gâta, 
som jag emellertid ej grubblade vidare öfver och som 
först fiera âr senare vid genomläsandet af en del arbeten 
om mendelismen ater dök upp i min erinring i ett nagot 
klarare ljus. Att förnya och fullfölja försöket har tyvärr 
förhindrats mig däraf, att jag de senare aren här ej 
lyckats finna nagon Anagallis coerulea. 
För uppkomsten af en Anagallis med ljusröda blom- 
mor uppställer Heribert Nilsson 3 möjligheter, nämligen 
1) som spontan förlustvariant, 2) som extraherad ren 
recessivkombination 3) som korsningsprodukt. För den 
af honom undersökta skanska formen synes ju nägot 
af fallen 1 och 2 sannolikare, för mina blekingska 
exemplar fallet 3. Högst möjligt är, att formerna ej 
äro identiska, enligt NiJssons beskrifning maste blom- 
