nämsta medarbetarna, vidare följer en redogörelse for omrä- 
dets begränsning och för arbetssättet vid florans utarbetning. 
I hufvudsak har man liärvid gâtt sä tili väga, att en »lig- 
gare» med ett blad för hvarje art upplagts, och i denna ha 
i en rut a for hvarje socken inferts uppgif'ter ur litteraturen 
eller stödda pâ herbarieexemplar eller tillforlitliga anteck- 
ningar. Da nägon socken befanns vara särskildt klent un- 
dersökt, afhjelptes detta därigenom att nâgon medarbetare 
reste dit och gjorde kompletterande iakttagelser. Af utrym- 
messkiil ha ej alla uppgif'ter, som influtit i »liggaren», kun- 
nat medtagas i den slutliga redigeringen, utan de ha mast 
koncentreras, sä att t. ex. for allmännare arter blott utsatts 
frekvensbeteckning (ällmän, täml. allm., flerest., täml. stills.,, 
sällsynt) for hela omrädet eller delar däraf, och blott for 
sällsyntare arter ha särskilda forekomster antecknats. Vi- 
dare liar iakttagarens eller samlarens nainn i de fiesta fall 
utelemnats. Artal for iakttagelse har angifvits for tillfalligt 
uppträdande eller mimera försvunna arter. 
Efter ett par förteckningar öfver botanister, som bidragit 
med iakttagelser, och öfver omrädets socknar (med karta) 
följer en uppsats af Selim Birger om Stockholmstraktens 
botaniska utforskande frân 0. Bromelius, forordnad till 
»stadens herborist» 1668, fram till vara dagar. Birger 
har ocksä sammanställt en bibliografi, omfattande 126 skrifter. 
Den allmänna delens sista uppsats »Nagrä hufvuddrag 
i Stockholmstraktens naturförhällanden och växtgeografi» af 
Gunnar Andersson och Selim Birger, är synnerligen läs- 
värd. Oaktadt de i det stora heia ganska likformiga geo- 
logiska och klimatiska förhällandena, för hvilka redogörelse 
med kartor och tabeller lemnas, har det visât sig ej blott, 
att t. ex. vissa arter saknas inom ganska vidsträckta di- 
strikt, dar man skulle väntat att finna dem, utan ocksä att 
växtgeografiska gränslinier skära omrädet, i det flere arter 
dar ha sin syd- eller nordgräns. Att urkalkstensförekom- 
sterna i den södra skärgärden (karta fig. 4) atföljas af en 
del kalkväxter pâvisas, och önskvärdheten af en närmare 
undersökning framhälles. 
Den nuvarande vegationens samband med omrädets kvar- 
tära historia och de olika växtsamhällenas afhängighet af 
jordmansförhällanden behandlas ocksä i korthet, och vidare 
egnas nâgra sidor ät fragan om den rol, som menniskan 
spelat för växtvärldens utveckling i denna trakt. Den allra 
största delen af omrädet lag under vatten ännu en läng tid 
