140 
mânga al de efémerofyter m. fl., som fâtt sin plats under 
»ruderatväxter» och hvilka d elvi s äro nästan uteslutande 
bundna vid nya barlast- och afstjelpningsplatser, delvis där- 
jämte of'ta förekomma som trädgärds- och äkerogräs, alltsä 
pä lokaler a£ väsentligen olika slag. Det missbruk af be- 
nämningen ruderatväxter, som efter hand insmugit sig hos 
oss, och som aldrig torde förekomma t. ex. i den tyska lit- 
teraturen, framträder säledes ocksa här, och följden af att 
icke hälla isär de olika grupperna af anthropokorer visar 
sig ocksa i bristande öfverensstämmelse mellan arbetets olika 
delar och mellan beteckningarne för olika arter. Att ingen 
särskild beteckning utsatts för de gamla anthropokorerna (ar- 
keofyterna) kan ju motiveras däraf, att en skarp gräns mellan 
dem och de spontana arterna likväl icke kunnat uppclragas, 
och artlistans redigering synes i detta fall vara konsekvent, 
men benämningarne »ruderatväxt» och »barlastväxt» synas i 
listan vara rätt godtyckligt använda. Därtill kommer ytter- 
ligare beteckningen »införd», som kanske med fördel kunnat 
begagnas för alla anthropokorer med undantag af de för- 
vildade kulturväxterna, da ju samma art pâ olika lokaler kan 
uppträda som t. ex. ruderat- och ogräsväxt. Nägra exempel 
pä dylika inkonsekvenser ma anföras: Anthémis ruthenica och 
Ambroßia art emisiae folia kallas »införda» men A. trifida och 
Plant ago ramosa stä som »barlastväxter», ehuru de äro funna 
})ä samma lokal, och denna är en afstjelpningsplats för fab- 
riksaffall; under ruderatväxter finner man bl. a. Geranium 
dissection, hvilken oftast uppträder som trädgärds- eller vall- 
ogräs, Setaria verticillata, som angifves frän tobaksland, 
Am'arantus Blitum och Berteroa incana, som ju minst lika 
ofta äro ogräs; Budbeclcia liirta angives som förvildad, ehuru 
den nog aldrig odlas, men väl uppträder som vallogräs. 
Om än flere dylika smärre misstag lätt skulle kunna 
anföras, spela de i alla händelser knappast nägon rol för 
värdesättningen af arbetet. Hufvudsaken är, att vi här 
för första gangen ha fâtt en fullständig sammanställning 
af arternas utbredning inom ett större omräde, och att 
vederbörlig hänsyn tagits ocksa tili det anthropokora ele- 
mentet med sin vexlande sammansättning. Och arbetets 
värde, särskildt för framtida växtgeografisk forskning, blir 
sä mycket större, som det här undersökta omrädet just 
är ett af dem, där förändringar snart sagdt dagligen in- 
träffa och där spären af ursprungliga förhällanden hälla 
pä att heit försvinna. Framtida botanister komma att sta 
