241 
Yaren vid Uppsala. 
En fenologisk Studie. 
Af H. Wilh. Arnell. 
Vären är ârets intressantaste tid och vârens växter 
de, hvilkas blomning af den stora allmänheten, ej blott 
af botanisterna, hälsas med den största glädjen. I sin 
briljant skrifna afhandling om vären yttrar sig E. Fries *) 
pa följande satt om värväxterna: »Med all sin solglans 
öfver land och sjö, med alla sina svällande floder och 
tillrande bäckar vore vären utan blommor ödslig och 
torn, som en himmel nt an stjärnor; endast blommor 
gifva lif och friskhet at den rörliga taflan. Själfva de 
vingade natursangarnes musik vore melankolisk, om den 
vore vinterns förebud. Första anblicken af Floras först- 
lingar verkar magiskt en stegrad lefnadslust hos de friska, 
hos de lidande ett nyfödt hopp och förkänsla af lifvets 
fullhet. Den, hvars öga icke klarnar vid deras första 
möte, bär vinterkylan i sitt eget bröst.» En pâ positiva 
iakttagelser grundad utredning af den ordningsföljd, i 
hvilken värväxterna framträda vid Upsala, bör saledes 
vara välkommen. Och denna utredning bör ock kunna 
blifva tili gagn, da den gäller en stad, där det finnes 
sä manga läroanstalter, som fallet är med Upsala, i det 
att den ger en ledning tili bedömande af de tider, vid 
hvilka det undervisningsmaterial, som värväxterna kunna 
lämna, är att finna i naturen. 
Det material, som i första rammet ligger till grand 
för denna uppsats, är mina egna varanteckningar under 
âren 1902 — 1914 vid Upsala och i dess närmaste om- 
gifning, sasom vid Bergsbrunna, Flottsund, Gramla Upsala 
o. s. v. Dessa anteckningar ha tyvärr ej skett sä meto- 
diskt, som önskvärdt varit, men de ha dock blifvit sa 
1 ) E. Fries, Yaren. En botanisk betraktelse. (Akad. disputa- 
tion 1842; här citerad fran samrae författares Botaniska utflygter, 
Första bandet, 2:a uppl., 1858). 
Hotaniska Notiser 1914. 
16 
