40 
s ni älter antingen med ett annat sâdant organ eller med 
ett foderblad. Pâ samma satt försvinna verkliga stân- 
dare hos Comarum genom att hopflyta med hvarandra: 
beträffande de ' fem kronstândarne har det dock aldrig 
direkt iakttagits, att en sâdan sammanflyter med nâgot 
annat androecealled, hvarför det maste lämnas oafgjordt. 
om môjligen denna stândares bortfallande här beror pa 
verklig abort. 
4. Den radie, till bvilken den ombildande verk- 
samheten är förlagd. är vid blommans utbildning till 
pleiomeri oftast episepal. vid utbildning till meiomeri 
oftast epipetal. Detta forhâllande blir lätt begripligt, 
sedan vi sett, att verksamheten i förra fallet bestâr i 
klyfningar, i det senare i sammansmältningar. Med 
organbildning förbundna klyfningar maste ju nämligen 
lättare inträffa utmed en linie, som träffar foderbladets 
medelnerv, eftersom denna représenterai’ blommans kraf- 
tigaste ledningsbanor ; pâ samma satt maste samman- 
smältningar och reduktioner lättare äga rum inom ett 
parti, som pâ ömse sidor begränsas af kraftiga kärl- 
strängar men som själf blott inneh aller s vag are sâd an a. 
5. Yid meiomeri och pleiomeri följas samma ut- 
vecklingslagar ; proceduren förlöper blott i motsatta rikt- 
ningar. Vid den epipetala meiomeri en genomlöpas salunda, 
fast i omvänd ordning, alldeles samma faser som vid 
den episepala pleiomerien o. s. v. 
6. Att vid ändringar i blommans talförhällanden 
den omgestaltande verksamheten ständig! yttrar sig där- 
uti, att en hei grupp af yttre ocb inre organ skjutes in 
eller ntplânas pâ ett visst begränsadt ställe, är af syn- 
nerlig vikt för förstaelsen af vissa blommors arkitekto- 
nik. Genom den nämnda företeelsen, som utan tvifvel 
beror därpa. att genom klyfning resp. sammansmältning 
utaf blommans ursprungliga kärlknippestammar en hei 
komplex af saväl inre som yttre kärlknippeanlag upp- 
stär resp. bortfaller, fas salunda en naturlig förklaring 
