ran efter sexualsystemet, dar för hvarje växt lämnas 
noggranna hänvisningar till Linnés Flora suecica (F : 
S:). Da dessa städse afse den andra, är 1755 utgifna 
upplagan, torde manuskriptet. for sa vidt icke ingâende 
omredigeringar at detsamma for et agit s, härröra frân 
tiden efter nämnda âr. Anteekningarna behandla mer 
eller mindre utförligt växternas nytta i medicinskt och 
ekonomiskt hänseende, hvarjämte mera anmärknings- 
värda egendomligheter, soin vissa växter i nagot hän- 
seende förete. oft a detaljeradt beskrifvas. 
Fries har i sin lefnadsteckning öfver Linné publi- 
cerat nägra brottstycken ur protokoll. som hallits vid 
Linnés Herbationes Upsalienses. Fiera därstädes, exem- 
pelvis vid redogörelsen för Hyoscyamus higer , anförda 
uppgifter âterfinnas i det föreliggande mannskriptet. om 
ock icke i füllt identisk form. 
Som profbitar ma ur handskriften följande anföras. 
som jag déchiffrer at ur den rätt svarlästa texten. 
61. Arundo (arenaria) F: S: 108. Brukas i Hol- 
land at planteras, pâ det at sanden ej ma kastas af 
vädret, och är det gras man budit til at fortplanta i 
Skane. Der detta gräs växer. liksom förtrollar det san- 
den, at han ej kan komma längre. utan formerar en 
hög som en sniö-drifva, och ju mer sand kommer i högen. 
ju frodigare växer det. 
65. Elynius (arenariusj F: S: 111. Strandrag: har 
en rot, som är ganska god at äta i dyr tid. Har stora 
hvassa blad, som hindra flygsanden at öfvertäcka lan- 
det, utan maste han stadna in ibland denna. hkn stän- 
digt växer up öfver sanden, hvarföre dess rot svarligen 
igenfinnes. Yi ha förskrifvit honom utifran. da likväl 
han finnes pâ Gräsön vid Torneau. Bohuslän. Enköping 
och Hall and. 
[Linné insäg klart den nytta. dessa tvenne växter. 
Psamma arenaria och Ely ma s arenarius. hafva för bin- 
dande af dynernas sand och för hämmande af sand- 
