iiykt, Flygsanden och i samband därmed stâende frâgor 
synas hafva utgjort föremäl for Linnés synnerliga in- 
tresse.] 
121. Glaux (maritima) F: S: 210. Är en hafsört. 
som vid alla hafsstränder växer, men finnes likväl pa 
Kongsängen vid Upsala tillika med Triglochin, til bevis, 
at hafvet fordom statt deröfver, hafvandes dessa Örter 
sedermera likafult soutinerat sig. fast det salta vatnet 
siunkit ifrän dem. 
180. Triglochin (palustre) F: S: 321. Kärsälting. 
Smakar salt, är ganska nyttig för Boskapen; emedan 
der han växer, trifves den väl; vore derföre nyttigt, om 
hushallare skaffade sig frön af denna och sädde pa 
dertil tjenligä Ställen .... At skilja det ifrän andra gräs 
i Sverige, observeras, om blomman har 6 blomblad, af 
hka hvart annat är lägre infästat, och derjämte 6 an- 
theræ utan filamenta. 
181. Triglochin (maritimum) F: S: 322. Hafsälting. 
Detta senare slaget är langt större och renare än det 
förra . . . , växer pa Kongsängen vid Upsala. Detta 
växer vid hafvet och har soutinerat sig der, sedan haf- 
vet i förra tider stod öfver henne. Det innehaller myc- 
ket salt, hvaraf kreaturen trifvas väl, thet man kan se 
pa de kreatur. som om sommaren släppas in pa skär- 
gärdar. 
[Af ofvanstaende framgâr, att redan Linné upp- 
f attat Glaux maritima och Triglochin maritimum i Uppsala- 
trakten sasom saltvattensrelikter, en âsikt, hvilken i 
senare tid som bekant uttalats af andra forskare, sasom 
af prof. Sernander. Enligt Gunnar x^ndersson repré- 
senterai’ Litorina- tiden det skede, da ifragavarande växter 
torde hafva invandrat i vart land. Linnés ofvan cite- 
rade uppfattning far anses vara af vâr tids forskning 
därigenom bekräftad, att Litorina- hafvet bevisligen natt 
upp ända tili Uppsalaäsen, där dess aflagringar kunna 
iakttagas.] 
