72 
publicera nâgra af de iakttagelser jag gjorde i Immeln. 
Likväl kännes det nu som en bjudande plikt for mig 
att skrifva nâgra ord med anledning af mitt besök där- 
städes. dâ pâ sista tiden i pressen varit synliga upp- 
gifter, som ställa detta i en föga smickrande dager. 
Professor A. G-. Nathorst, genom livars vänliga för- 
medling jag erhâllit anslaget tili undersökningen. har 
ock bestämdt tillradt mig därt ill. 
Trap a notons träffas i Immeln soin bekant i en 
liten vik. Ranviken. Denna är belägen vid sjöns västra 
sida in vid byn Breanäs. 
Denna fyndort upptäcktes i juli 1871 af dävarande 
skolynglingen, sedermera vice liäradshöf dingen Henrik 
Santesson, hviken af en händelse under en botanisk 
exkur sion an tr äff ade växten i Ranviken. Oaktadt denna 
lokal ifrän nämnda ar besökts af ett stört antal botani- 
ster, har densamma dock aldrig, sä vidt jag har mig 
bekant, varit föremal för nagon biologisk undersökning 
utan endast Üoristiska och paleontologiska sadana. Huf- 
vudändamalet med min resa till Ranviken var nu att 
genom Studium af den miljö, som gynnat Trapa’s kvar- 
blifvande därstädes ända in i sen tid, vinna nâgra syn- 
punkter vid sökandet efter orsakerna tili växtens för- 
svinnande i andra delar af vart land. Xagot växtsam- 
lareintresse förefanns ej. 
Jag var ock själf füllt öfvertygad om. att sjönöten 
redan var försvunnen ur Ranviken genom doktor Selim 
Birgers uppsats i Svenska Turistföreningens arsskrift 
1912 om »Naturskyddsrörelsen i Sverige », i hvilken det 
heter pâ tal om Trapa notons i Immeln: växten »upp- 
gifves nu vara utdöd pâ denna sin sista reliktlokal i 
vart land». Detta gjorde, att jag ansäg mig ej behöfva- 
begära tillständ af ägarna att besöka densamma. 
Mina undersökningar i Ranviken utfördes vid tva 
olika tillfällen. Första besöket ägde rum den 28 sep- 
